krone
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/a/a2/Den_norske_kongekronen.jpg/170px-Den_norske_kongekronen.jpg)
Norsk
[rediger]Substantiv
[rediger]krone m eller f (bokmål), f (nynorsk), c (riksmål)
- hodeplagg bar av en konge, dronning, keiser etc. som symboliserer makt
- “Ja, hvis du vil gi meg den flotte gullsabelen! Ja, hvis du vil gi meg den prektige fanen! Hvis du vil gi meg keiserens krone!” – «Nattergalen», H.C. Andersen
- “Ja, hvis du vil gi meg den flotte gullsabelen! Ja, hvis du vil gi meg den prektige fanen! Hvis du vil gi meg keiserens krone!”
- myntenhet i flere land
- koruna
- topp, øverste del av noe
- (botanikk) samling av en blomsts kronblad; den innerste kransen i et dobbelt blomsterdekke.
- En prestekrage har en hvit blomsterkrone.
- (botanikk) omrisset av greinene på et tre.
Uttale
[rediger]Grammatikk
[rediger]Bøyning (regelrett) | ||||
---|---|---|---|---|
Entall | Flertall | | ||
Ubestemt | Bestemt | Ubestemt | Bestemt | |
ei krone | krona | kroner | kronene | (bokmål/nynorsk) |
krone | kronen | kroner | kronene | (bokmål/riksmål) |
For genitiv av substantiv, se eieform. |
Forkortelser
[rediger]Synonymer
[rediger]- (topp) isse
Sammensetninger
[rediger]Oversettelser
[rediger]kongelig hodeplagg
|
blomsterkrone
|
trekrone
|
Verb
[rediger]krone (bokmål/riksmål/nynorsk)
- formelt plassere et kongelig hodeplagg i forbindelse med utnevnelsen av en regent
- Hun ble kronet til dronning etter sin fars død.
Uttale
[rediger]Grammatikk
[rediger]Bøyning (regelrett) | |||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|
Infinitiv | Presens | Preteritum | Perfektum | Imperativ | Presens partisipp | Passiv | |
å krone | kroner | kronte | har kront | kron | kronende | krones | (bokmål/riksmål)
|
å krone | kroner | krona | har krona | kron | kronende | krones | (bokmål) |
å krone, krona | kronar | krona | har krona | kron, krone, krona | kronande | kronast | (nynorsk) |
Oversettelser
[rediger]Oversettelser
Slovensk
[rediger]Substantiv
[rediger]krone
- bøyningsform av krona