Stamford Raffles
Stamford Raffles | |||
---|---|---|---|
![]() | |||
Født | 6. juli 1781[1][2][3][4]![]() Jamaica[5] | ||
Død | 5. juli 1826[1][2][6][3]![]() London | ||
Beskjeftigelse | Botaniker, ornitolog, politiker, reisende, plantesamlar ![]() | ||
Embete | |||
Ektefelle | Olivia Mariamne Devenish (1805–)[7] Sophia, Lady Raffles (1817–)[7][8] | ||
Far | Benjamin Raffles[7][9] | ||
Mor | Anne Lyde[7][9] | ||
Nasjonalitet | Det forente kongerike Storbritannia og Irland | ||
Gravlagt | London | ||
Medlem av | Royal Society Zoological Society of London American Antiquarian Society | ||
Utmerkelser | Fellow of the Royal Society Knight Bachelor | ||
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/a/a0/George_Francis_Joseph_-_Sir_Thomas_Stamford_Bingley_Raffles.jpg/250px-George_Francis_Joseph_-_Sir_Thomas_Stamford_Bingley_Raffles.jpg)
Thomas Stamford Bingley Raffles (født 6. juli 1781 på skipet «Anne» utenfor Port Morant på Jamaica, død 5. juli 1826 i London) var en britisk koloniadministrator, og grunnlegger av byen Singapore. Han deltok i koloniseringen av Malaya, og under Napoleonskrigene deltok han i felttoget på Java. Raffles grunnla også London Zoo i 1826, samme året som han døde.
Liv og virke
[rediger | rediger kilde]Bakgrunn
[rediger | rediger kilde]Raffles' far var involvert i slavetrafikk[trenger referanse] og døde da sønnen var 14 år gammel. Han gikk da på skole i London. Den unge Raffles startet da som læregutt i Det britiske ostindiske kompani i London. I 1805 ble han sendt til Penang i Malaysia som saksbehandler hos den britiske guvernøren der.[trenger referanse]
Karriere i Orienten
[rediger | rediger kilde]Han talte språket malay og vant raskt tillit i regionen og gav ham mulighet til å stige i gradene.[trenger referanse] I 1811 arrangerte han et felttog mot nederlenderne (etter at kongeriket Holland var blitt annektert av Frankrike) og franskmennene på Java. Britene seiret i løpet av 1½ måned, og Raffles ble utnevnt til viseguvernør. Han bosatte seg i Buitenzorg (nå Bogor) med en liten gruppe engelske overordnede, men beholdt de fleste nederlandske embedsmenn i underordnede stillinger.[trenger referanse] Han fikk hurtig skapt fred i området og overtalte (med gode og mindre gode midler) lokale fyrster til å anerkjenne den britiske overhøyhet.[trenger referanse] Der introduserte han selvstyre og friere landeiendom for bøndene, stoppet slavehandelen og bekjempet deler av opiumshandelen.[trenger referanse] Han tok også initiativ til å restaurere oldtidsbyen Borobudur.
Hans hustru Olivia døde. I 1814 avtalte Storbritannia og Nederland at Java skulle tilbakeføres til nederlandsk styre. Samtidig var han blitt beskyldt for embedsmisbruk, noe han ville forsvare seg mot.[trenger referanse] Av alle disse grunner reiste han tilbake til England.[trenger referanse] På hjemturen gjorde han opphold på St. Helena, hvor han møtte Napoleon, som han imidlertid ikke brød seg om.[trenger referanse]
I England skrev han boken History of Java, fikk gjenopprettet sitt ry, og ble adlet. Etter to år ble han utnevnt til guvernør i Bencoolen (nå Bengkulu) på Sumatra, og han ble en aktiv diplomat som stadig så etter bedre posisjoner England kunne innta i konkurransen med Nederland i regionen. Dette område var imidlertid ikke så blomstrende, og Raffles arbeidet med å reformere forholdene etter den modell han hadde brukt i Bogor. Han kunne se det strategiske i å ha handelsstasjoner som Bencoolen, til tross for deres noe beskjedne utkomme, og han så behovet for flere britiske støttepunkter i området i kappestriden mellom Nederlande og Storbritannia.[trenger referanse] Blant annet var Riau-arkipelet umiddelbart sør for øya Singapura nord for arkipelet aktuelt som ny koloni. Det var i den forbindelse at han i januar 1819 tok han kontakt med den lokale herskeren sultan Hussein Mohammed Shah av Johor, og så kunne etablere Singapore som en britisk handelsstasjon 6. februar 1819.
Forsøk på å kolonisere Aceh på det nordlige Sumatra ble mindre vellykket. Raffles oppholdt seg nå skiftevis i Bengkulu og Singapore.
Raffles grunnla skoler og kirker for de lokale i Singapore, og han lot misjonærer og handel blomstre.[trenger referanse] Samtidig vokste det raskt opp en by, som var delt i en europeisk og en lokal del. I de følgende år fungerte han som guvernør og leder av både Bencoolen og Singapore. Han ble utsatt for personlige tragedier da tre av hans barn døde av sykdom i løpet av kort tid. Han fikk gjennomført en plan for Singapores utvikling før han i 1824 vendte hjem til England med sin annen hustru og sitt eneste overlevende barn. Både han og hustruen led av svekket helbred og måtte i behandling.
I London vurderte han å stille til parlamentet. Dette ble ikke realisert, da Raffles' motstand mot slavehandelen var upopulær.[trenger referanse] Han grunnla Zoological Society of London i 1825 og tok initiativet til London Zoo, hvor han introduserte arter fra Sumatra, blant annet en orangutang, allerede ved åpningen i 1826.
Verker
[rediger | rediger kilde]- The History of Java. Black, Parbury, and Allen, London 1817 Online bei Internet Archive
Referanser
[rediger | rediger kilde]- ^ a b Encyclopædia Britannica Online, oppført som Sir Stamford Raffles, Encyclopædia Britannica Online-ID biography/Stamford-Raffles, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
- ^ a b Gemeinsame Normdatei, besøkt 26. april 2014[Hentet fra Wikidata]
- ^ a b Autorités BnF, oppført som Thomas Stamford Raffles, BNF-ID 140621837[Hentet fra Wikidata]
- ^ The Peerage, oppført som Thomas Stamford Bingley Raffles, The Peerage person ID p21393.htm#i213925, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
- ^ Two Scientific Worthies, en.wikisource.org[Hentet fra Wikidata]
- ^ Raffles, (Thomas) Stamford, oppført som (Thomas) Stamford Raffles[Hentet fra Wikidata]
- ^ a b c d Kindred Britain[Hentet fra Wikidata]
- ^ The Peerage person ID p21393.htm#i213925, besøkt 7. august 2020[Hentet fra Wikidata]
- ^ a b The Peerage[Hentet fra Wikidata]
Litteratur
[rediger | rediger kilde]- Nigel Barley: Der Löwe von Singapur. Eine fernöstliche Reise auf den Spuren von Thomas Stamford Raffles. Klett-Cotta, Stuttgart 1996, ISBN 3-608-93186-4.
- Victoria Glendinning Raffles and the Golden Opportunity, Profile Books Ltd. 2012
- Charles E. Wurtzburg: Raffles of the Eastern Isles. Oxford University Press, Singapore u. a. 1986, ISBN 0-19-582605-1.
Eksterne lenker
[rediger | rediger kilde]- (en) Stamford Raffles – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
- (en) Stamford Raffles – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
- (de) Verk av og om Stamford Raffles i katalogen til det tyske nasjonalbiblioteket