Jagdtiger
Kildeløs: Denne artikkelen mangler kildehenvisninger, og opplysningene i den kan dermed være vanskelige å verifisere. Kildeløst materiale kan bli fjernet. Helt uten kilder. (10. okt. 2015) |
Jagdtiger | |||
---|---|---|---|
![]() | |||
Produsert | 77[1] | ||
Mannskap | 6 | ||
Tekniske data | |||
Lengde | 10, 65 m. inkludert kanon | ||
Bredde | 3 600 | ||
Høyde | 2 800 | ||
Toppfart | 34 km/t | ||
Motor | V-12 Maybach HL 230 P30 | ||
Motoreffekt | 515 kW 700 hk | ||
Drivverk | Belter | ||
Vekt | 71 700 kg | ||
Rekkevidde | 120 km | ||
Annet | |||
Hovedbestykning | 1x12.8 cm PaK 44 L/55 | ||
Annen bestykning | 1x7.92 mm Maschinengewehr 34 | ||
Pansring | 250 mm. | ||
Jagdtiger var en panserjager under den andre verdenskrig. Det var det tyngste serieproduserte panserkjøretøyet som ble bygget og brukt operasjonelt under hele krigen.
Design
[rediger | rediger kilde]Jagdtigeren var en videreutvikling av Jagdpanther som ble bygd på chassiset av en Panther-stridsvogn, mens Jagdtigeren var bygd på chassiset til en Tiger II. Den fikk en mye større kanon, en 128 mm. som var kapabel til å slå ut alle andre kjøretøy som eksisterte under hele krigen på avstander opp til 3500 meter.
Krigsinnsats
[rediger | rediger kilde]Det var bare to bataljoner (schwere Panzerjäger-Abteilung), nummerert 512 og 653 som ble utstyrt med denne panserjageren, de første i september 1944. Rund 20 % av Jagdtiger-stridsvognene ble ødelagt i kamp: de fleste ble ødelagt av eget mannskap for å hindre dem i å falle i fiendens hender. Stridsvognene slet med mekaniske problemer, men også drivstoffmangel mot slutten av krigen.
Produksjon
[rediger | rediger kilde]Det ble bestilt 150 Jagdtigere, men kun 88 ble produsert.