Inlandsbanan
Inlandsbanan | |||
---|---|---|---|
![]() | |||
Info | |||
Type | Jernbane | ||
Utgangsstasjon | Kristinehamn | ||
Endestasjon | Gällivare | ||
Drift | |||
Eier | Banverket | ||
Operatør(er) | Inlandsbanan AB, Green Cargo og Inlandsgods | ||
Type trafikk | Gods og turisttrafikk | ||
Teknisk | |||
Lengde | 1 288 km | ||
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/f/fd/20170707_Avaviken.jpg/250px-20170707_Avaviken.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/8/88/20180802_Sorsele-Togmoete.jpg/250px-20180802_Sorsele-Togmoete.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/0e/20150701Vojmaan.jpg/250px-20150701Vojmaan.jpg)
Inlandsbanan er en svensk jernbane som går mellom Kristinehamn i sør og Gällivare i nord. Strekningens lengde er 1 288 km (når strekningen Östersund – Brunflo, 15 km, medregnes). Banens høyeste punkt, 525 moh, er like nord for Gråtbäck, 4 mil nord for Orsa i Dalarna.
Den eldste strekningen er de 11 kilometrene fra Kristinehamn til Sjöändan, som ble åpnet i 1850. Til å begynne med var det hester som trakk vognene, det første damplokomotivet kom i 1858. Banen var smalsporet fram til 1873, da normalspor ble anlagt fram til Storfors. Den nyeste strekningen er forbindelsen mellom Arvidsjaur og Jokkmokk fra 1937, hvis vi ser bort fra en linjeommlegging mellom Filipstad og Persberg som ble tatt i bruk i 1964. Store deler av banen ble anlagt mens Sverige fortsatt var i union med Norge. Inlandsbanan skulle blant annet bidra til å lede handel inn i Sverige fra grensetraktene i stedet for ut til Norge.[1]
Regulær persontrafikk er det idag bare mellom Kristinehamn og Nykroppa. I Nykroppa møter Inlandsbanan Bergslagsbanan, og deler spor med den om lag åtte kilometer vestover til Daglösen. Strekningen Persberg – Vika, totalt ca. 58 km, er nå helt nedlagt. En del av sporet ligger ennå, og blir brukt til dresinsykling. Resten av strekningen har persontrafikk bare om sommeren (turisttrafikk). De strekningene som ikke er nedlagt, brukes ellers til godstrafikk.
Linjekart
[rediger | rediger kilde]
|
Referanser
[rediger | rediger kilde]- ^ Sandhammar, Bengt (2014). Inlandsbanan. Östersund. s. 8. ISBN 978-91-637-6788-3.
Kilder
[rediger | rediger kilde]- Eisenbahn- und Verkehrsatlas von Europa, J. J. Arnd, Leipzig 1897 (Kristinehamn – Orsa).
Eksterne lenker
[rediger | rediger kilde]- Inlandsbanan AB Arkivert 24. september 2005 hos Wayback Machine.
- Grand Nordic AB – ansvarlig for turisttrafikken på Inlandsbanan
- Inlandsbanans Vänner