Den store komet av 1811
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/2/21/Comet_of_1811.jpg/250px-Comet_of_1811.jpg)
Den store komet av 1811 var en komet som passerte nær jorda i 1811. Den var synlig med det blotte øyet i omkring 260 dager, hvilket var en rekord frem til Hale-Bopp dukket opp i 1996.
Oppdagelse
[rediger | rediger kilde]Kometen ble oppdaget 25. mars 1811 av Honoré Flaugergues på en avstand på 2.7 astronomiske enheter (AE) fra solen i det tidligere stjernetegnet, Argo Navis. Etter å ha vært skjult i flere dager av månelys, ble den også funnet av Jean-Louis Pons 11. april, mens Baron Franz Xaver Von Zach var i stand til å bekrefte Flaugergues oppdagelse samme natt.[1] Den første foreløpige omløpsberegningen ble gjort i juni av Johann Karl Burckhardt. Basert på disse kalkulasjonene, gjorde Heinrich Wilhelm Matthäus Olbers en forutsigelse om at kometen ville bli ekstremt lyssterk senere samme år.
I kulturen
[rediger | rediger kilde]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/7/74/William_Blake_002.jpg/250px-William_Blake_002.jpg)
Den store komet av 1811 ser ut til å ha hatt en spesielt stor innflytelse på ikke-astronomer. Kunstnerne John Linnell og William Blake var begge vitner til den, førstnevnte lagde flere skisser og den andre inkluderte den muligens i sitt kjente verk The Ghost of a Flea fra 1820.[2]
I romanen Krig og fred, beskriver Leo Tolstoj karakteren Pierre mens han observerer en enorm komet. Kometen var også populært ansett å ha advart om Napoleons felttog i Russland 1812 (den var til og med omtalt som "Napoleons komet")[3] og Den britisk-amerikanske krig i 1812, samt en rekke andre hendelser.
Friedrich Fröbel ble inspirert av kometen til å se på stjernehimmelens skjønnhet og begynte med et planetstudie. Han kom senere fram til at hele universet støttes av en guddommelig lov, og at menneskets formål er å leve i harmoni med naturen.
Referanser
[rediger | rediger kilde]- ^ http://cometography.com/lcomets/1811f1.html
- ^ Olsen, Pasachoff and Pillinger, Fire in the Sky, Cambridge University Press, 1999, pp.120-121
- ^ Olsen et al., p.138
Öman, B.-L. (1991). Frøbels lekteori och lekgåvor. Lund: Studentlitteratur.