hallo
- Se også: halló
Norsk
redigerInterjeksjon
redigerhallo (bokmål/riksmål/nynorsk)
- hilsen når man møter eller snakker til noen; med «hallo» blir et ønske om oppmerksomhet uttrykt
Merknad
redigerPå mange språk brukes «hallo» eller liknende ord for eksempel i telefonen, selv om det ofte ikke er den vanligste hilsenen på det språket. I Russland sier man for eksempel «алло» (alló) og i Thailand «haloo».
Oversettelser
rediger
hei — se hei
Substantiv
redigerhallo n (bokmål/riksmål/nynorsk)
- tilfelle av at noen sier «hallo»
- Utover et hallo i trappen eller på vei ut nå og da hadde vi aldri kontakt med naboene.
Grammatikk
redigerBøyning (regelrett substantiv intetkjønn) | ||||
---|---|---|---|---|
Entall | Flertall | | ||
Ubestemt | Bestemt | Ubestemt | Bestemt | |
hallo | halloet | halloer | halloene | (bokmål/riksmål) |
hallo | halloet | hallo | halloa | (bokmål/riksmål) |
eit hallo | halloet | hallo | halloa | (nynorsk) |
For genitiv av substantiv, se eieform. |
Afrikaans
redigerInterjeksjon
redigerhallo
Uttale
redigerIPA: /hɑloː/
Spansk
redigerVerb
redigerhallo
- bøyningsform av hallar