Sandselva
Sandselva er ei elv på Malangshalvøya i Balsfjord og Tromsø kommuner i Troms. Elva er 14,7 km lang (19,3 km regnet fra Kvitfjellelvas utspring), og har et nedbørfelt på 76,39 km².[1] Middelvannføringen ved munningen er 3,67 m³/s.[1]
Sandselva | |||
---|---|---|---|
Land | ![]() | ||
Fylke | Troms | ||
Kommune | Balsfjord, Tromsø | ||
Lengde hovedløp | 14,7 km | ||
Lengde totalt | 19,3 km | ||
Nedbørfelt | 76,39 km² | ||
Middelvannføring | 3,67 m³/s | ||
Start | Samløp Lakselva og Kvitfjellelva | ||
– Høyde | 210 moh. | ||
– Koord. | 69°27′53″N 18°40′29″Ø | ||
Fjerneste kilde | Vest for Middagstinden | ||
– Høyde | 420 moh. | ||
– Koord. | 69°29′53″N 18°40′29″Ø | ||
– Vannstreng | Kvitfjellelva, Sandselva | ||
Munning | Malangen ved Mortenhals | ||
– Koord. | 69°23′40″N 18°35′56″Ø | ||
Sideelver | Krokelva, Fjellelva, Lakselva, Kvitfjellelva | ||
Elva dannes ved samløpet mellom de to jevnstore elvene Lakselva, som kommer fra Bakkebyskaret, og Kvitfjellelva, som kommer fra områdene vest og sørvest for Middagstinden i Tromsø kommune. Fra samløpet renner elva i en stor bue rundt Fiskefjellet, først mot øst, deretter mot sør, og til slutt mot sørvest. Elva munner ut ved Mortenhals på østsida av Malangen. De største sideelvene er Fjellelva, som drenerer vest- og sørsida av Kvannfjellet, og Krokelva, som har utløp fra Sandsvatnet og drenerer en stor del av Fjellbygda. Begge sideelvene kommer inn fra øst i den nedre del av vassdraget.[2]
Den nederste delen av Sandselva, opp til Sandselvfossen, er lakseførende, i tillegg finnes sjøørret og sjørøye. Det er ørret i hele elva. Våtmarksområdene langs Sandselva har biotoper og habitater som fungerer som rike hekkeområder for en rekke vade- og spurvefuglarter.
Like ved samløpet med Fjellelva ligger den såkalte Fjellbrua, en naturlig steinbru på 150 m² over elveleiet, som er en turistattraksjon i området.
Fylkesvei 294 krysser elva like før munningen.[2]
Referanser
rediger- ^ a b «NVE Atlas». Norges vassdrags- og energidirektorat. Besøkt 9. april 2014
- ^ a b «Norgeskart». Statens kartverk. Besøkt 10. april 2014.