Delta-kötés
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/6/65/Delta-bond-formation-2D.png/200px-Delta-bond-formation-2D.png)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/9/9e/Dimolybdenum-Mo2-delta-bond-Spartan-HF-3-21G-3D-side.png/200px-Dimolybdenum-Mo2-delta-bond-Spartan-HF-3-21G-3D-side.png)
A delta-kötés (δ-kötés) olyan kovalens kémiai kötés, amelyben az egyik részt vevő atompálya négy lebenye a másik atompálya négy lebenyével kerül átfedésbe. A pályák csomósíkjából pontosan kettő megy át mindkét atomon.[1][2][3][4]
A névben szereplő görög δ a d-pályákra utal, mivel a delta-kötés pályaszimmetriája – a kötés tengelyének irányából nézve – ugyanolyan, mint a szokásos típusú (4 lebenyes) d-pályáké.
A kellően nagyméretű atomok betöltött d-pályáinak energiaszintje elegendően alacsony ahhoz, hogy részt vegyenek a kémiai kötésben. Delta-kötés általában fémorganikus vegyületekben figyelhető meg. Néhány rénium-, króm-, volfrám-, ruténium és molibdén-vegyületben négyszeres kötés található, ami csak a delta-kötés meglétével magyarázható, például a kálium-oktaklorodirenátban (K2Cl8Re2), vagy a króm(II)-acetátban (Cr2(CH3CO2)4(H2O)2).
Elméleti kémikusok feltételezik a magasabb rendű kötések (a megfelelő f- és g-pályák átfedéséből keletkező fi- és gamma-kötések) létezését is. Ezekben a kötésekben a részt vevő atompályák még több lebenye fed át, létezésükre azonban még nincs kísérleti bizonyíték.
Fordítás
[szerkesztés]- Ez a szócikk részben vagy egészben a Delta bond című angol Wikipédia-szócikk ezen változatának fordításán alapul. Az eredeti cikk szerkesztőit annak laptörténete sorolja fel. Ez a jelzés csupán a megfogalmazás eredetét és a szerzői jogokat jelzi, nem szolgál a cikkben szereplő információk forrásmegjelöléseként.
Jegyzetek
[szerkesztés]- ↑ F.A. Cotton and G. Wilkinson, "Advanced Inorganic Chemistry" (5th edn, John Wiley 1988), p. 1087–1091
- ↑ B. Douglas, D.H. McDaniel and J.J. Alexander, "Concepts and Models of Inorganic Chemistry" (2nd edn, Wiley 1983), p. 137
- ↑ J.E. Huheey, "Inorganic Chemistry" (3d edn, Harper and Row 1983). p. 743-744
- ↑ G.L. Miessler and D.A. Tarr, "Inorganic Chemistry" (2nd edn, Prentice-Hall 1999), p. 123-124
Kapcsolódó szócikkek
[szerkesztés]