SMS Temes (1904)
Az SMS Temes, egy monitor típusú hajó volt. Eredetileg a Császári és Királyi Haditengerészet kötelékébe tartozott. A Temes-osztály tagja, testvérhajója az SMS Bodrog volt.
SMS Temes | |
![]() | |
Hajótípus | Monitor |
Üzemeltető | ![]() |
Hajóosztály | Temes-osztály |
Pályafutása | |
Építő | Schoenichen-Hartmann-féle Egyesült Hajó-, Gép- és Kazángyár (Újpest) |
Építés kezdete | 1903. |
Vízre bocsátás | 1904. Március 26. |
Szolgálatba állítás | 1904. |
Sorsa | 1917-ben átalakítják, a háború után az angolok elkobozzák, aztán jugoszláv, román majd szovjet lobogó alá került és végül 1955-ben szétbontják. |
Általános jellemzők | |
Hossz | 56 m |
Szélesség | 9,5 m |
Merülés | 1,2 m |
Hajtómű | 2 db Yarrow kazán, Schichau dugattyús gőzgép és 2 db hajócsavar, |
Sebesség | 13 km/h |
Hatótávolság | 2000 km |
Fegyverzet |
|
Páncélzat |
|
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz SMS Temes témájú médiaállományokat. | |
Sablon • Wikidata • Segítség |
Építése
szerkesztésÉpítését eredetileg 1902-re tervezték, de végül csak 1903-ban kezdték meg. Építtetője a Schoenichen-Hartmann-féle Egyesült Hajó-, Gép- és Kazángyár volt. Építése 1904 március 26-án fejeződött be. Testvér hajóját, az SMS Bodrogot is abban az évben építették. A két hajó összköltsége 2 788 181 korona volt.
Pályafutása
szerkesztésA monitort 1904. november 10-én vette át a Budapesti Tengerészeti Különítmény és még ez évben szolgálatba állították. Az első világháború legelső napján (1914. július 29.) az SMS Szamos és SMS Bodrog monitorokkal együtt, egyszerre nyitott tüzet Belgrád erődítményeire a hadüzenet éjszakáján és ezzel megkezdődött a háború. Még abban az évben 1914. október 23-án aknára futott. Két évvel később, 1916-ban kiemelték és Budapestre vontatták, ahol Ganz-Danubiusnál újjáépítették, és 1917-ben bocsátották ismét vízre. 1918 decemberében több monitorral együtt elvitték Budapestről és a Szerb–Horvát–Szlovén Királyság katonái elkobozták a hajót. 1920-ban Ardeal néven Románia kapta meg. 1944-ben pedig Bergyanszk néven szovjet lobogó alá került. 1950-ben vissza adták a románoknak a hajót, és végül ők 1955-ben szétbontották.
Lásd még
szerkesztésForrások
szerkesztés- Csonkaréti Károly – Benczúr László: Haditengerészek és folyamőrök a Dunán 1870–1945 (Zrínyi, 1991) ISBN 963-327-1533
- Hajóregiszter.hu
Külső hivatkozások
szerkesztés- Monitors of the Danube Flotilla, 1870-1918 (angol nyelven). cityofart.net. (Hozzáférés: 2010. július 18.)
- Dunaflottila (magyar nyelven). K.u.K. kriegsmarine. [2010. január 4-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2010. október 27.)