Vorkapics
Vorkapics (horvátul: Vorkapić) falu Horvátországban, Sziszek-Monoszló megyében. Közigazgatásilag Topuszkához tartozik.
Vorkapics (Vorkapić) | |
Közigazgatás | |
Ország | ![]() |
Megye | Sziszek-Monoszló |
Község | Topuszka |
Jogállás | falu |
Irányítószám | 44415 |
Körzethívószám | + (385) 44 |
Népesség | |
Teljes népesség | 10 fő (2021. aug. 31.)[1] |
Földrajzi adatok | |
Tszf. magasság | 163 m |
Időzóna | CET, UTC+1 |
Elhelyezkedése | |
![]() | |
![]() | |
Sablon • Wikidata • Segítség |
Fekvése
szerkesztésSziszektől légvonalban 42, közúton 56 km-re délnyugatra, községközpontjától légvonalban 4, közúton 7 km-re délnyugatra, az úgynevezett Báni-végvidéken, a Kordun területén fekszik.
Története
szerkesztésA római uralom előtt illír törzsek lakták a területét. A római korban a falu közelében északkeletre Topuszka vidékén feküdt Ad Fines városa. Területe a 11. század végétől magyar-horvát királyok uralma alatt volt. A 13. század elején a közeli Topuszkán II. András magyar király cisztercita apátságot alapított. A 16. században ezt a vidéket is egyre többször érték török támadások, majd 1556-ban az Oszmán Birodalom több évszázadra megszállta a területét. A vidék az 1593 és 1699 között dúlt török háborúkban teljesen elpusztult. A karlócai békével ez a terület is felszabadult a török megszállás alól, majd a Katonai határőrvidék része lett. A 17. század végétől a hódoltsági területekről nagy számú szerb lakosság érkezett és telepedett le itt. 1768-ban 25 ház állt a településen.[2]
A katonai közigazgatás 1881-ig tartott. Ezután Zágráb vármegye Vrginmosti járásának része volt. A településnek 1857-ben 558, 1910-ben 773 lakosa volt. 1918-ban a Szerb-Horvát-Szlovén Királyság, majd 1929-ben Jugoszlávia része lett. A lakosság szerb nemzetiségű volt. 1941 és 1945 között a falu a Független Horvát Állam része volt. A lakosságból sokan csatlakoztak a partizán egységekhez. A háború négy éve alatt a harcokban és a megtorlások során 87 vorkapicsi lakos esett el, illetve esett áldozatul. Közülük 45-en a harcokban estek el, 42 lakost pedig az ellenséges erők gyilkoltak meg. A háború alatt dúló tífuszjárványnak 113 helyi áldozata volt.[3] A délszláv háború idején 1991-ben a település szerb lakossága a szerb erőket támogatta. A horvát hadsereg a Vihar hadművelet keretében 1995. augusztus 7-én foglalta vissza települést. A szerb lakosság elmenekült és csak kevesen tértek vissza. A háború után elkezdődött az újjáépítés, az élet úgy-ahogy normalizálódott. A településnek 2011-ben mindössze 26 lakosa volt.
Lakosság
szerkesztésLakosság változása[4][5] | |||||||||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
1857 | 1869 | 1880 | 1890 | 1900 | 1910 | 1921 | 1931 | 1948 | 1953 | 1961 | 1971 | 1981 | 1991 | 2001 | 2011 |
558 | 608 | 613 | 740 | 819 | 773 | 776 | 878 | 642 | 669 | 564 | 424 | 275 | 207 | 35 | 26 |
Jegyzetek
szerkesztés- ↑ Popis stanovništva, kućanstava i stanova 2021. – stanovništvo prema starosti i spolu po naseljima. Horvát Statisztikai Hivatal, 2022. szeptember 22.
- ↑ Dušan Baić:Kotar Vrginmost u NO borbi 1941-1945 (szerbül)
- ↑ Svetozar Livada: Kordunski rekvijem (szerbül)
- ↑ - Republika Hrvatska - Državni zavod za statistiku: Naselja i stanovništvo Republike Hrvatske 1857.-2001.
- ↑ http://www.dzs.hr/Hrv_Eng/publication/2011/SI-1441.pdf