Dejan Lovren
Dejan Lovren | |||||||||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
![]() Lovren na Svjetskom nogometnom prvenstvu 2018. | |||||||||||||||
Država | ![]() | ||||||||||||||
Osobni podatci | |||||||||||||||
Puno ime | Dejan Lovren[1] | ||||||||||||||
Rođenje | 5. srpnja 1989. Zenica, BiH | ||||||||||||||
Visina | 188 cm | ||||||||||||||
Klub | |||||||||||||||
Trenutačni klub | Lyon | ||||||||||||||
Broj | 5 | ||||||||||||||
Pozicija | branič | ||||||||||||||
Mlađi uzrasti | |||||||||||||||
Ilovac Karlovac | |||||||||||||||
Igračka karijera* | |||||||||||||||
Godina | Klub | Nast. (gol.) | |||||||||||||
2006. – 2010. 2006. – 2008. 2010. – 2013. 2013. – 2014. 2014. – 2020. 2020. – 2023. 2023. – danas |
Dinamo Zagreb → Inter Zaprešić (posudba) Lyon Southampton Liverpool Zenit Lyon |
50 (1) 72 (2) 31 (2) 131 (5) 50 (3) 7 (0) | 37 (1)|||||||||||||
Reprezentativna karijera** | |||||||||||||||
2004. – 2005. 2006. 2006. – 2008. 2007. – 2009. 2007. – 2010. 2009. – 2023. |
![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() |
2 (0) 10 (1) 5 (0) 19 (3) 78 (5) | 18 (2)|||||||||||||
Osvojene medalje | |||||||||||||||
| |||||||||||||||
Bilješke | |||||||||||||||
* Nastupi i (golovi) u profesionalnim klubovima zadnji su put ažurirani 23. veljače 2023. ** Godine u reprezentaciji: prvi nastup – zadnji/posljednji nastup.
| |||||||||||||||
Portal o životopisima | |||||||||||||||
Portal o športu |
Dejan Lovren (Zenica, 5. srpnja 1989.), hrvatski je nogometaš i bivši reprezentativac koji igra na poziciji braniča. Trenutačno igra za Lyon.
Priključuje se prvoj momčadi zagrebačkoga Dinama na pripremama za sezonu 2008./09. Dobiva priliku u odlučujućem susretu za proboj u skupine Kupa UEFA-e protiv praške Sparte te postiže pogodak za 2:2 koji Dinamu osigurava daljnji nastup u Kupu UEFA.
U zimskom prijelaznom roku 2010. godine Lovren potpisuje ugovor na četiri i pol godine s francuskim prvoligašem Lyonom. Odšteta Dinamu bila je 10 milijuna eura.[2][3] U lipnju 2013. potpisuje četverogodišnji ugovor sa Southamptonom, u srpnju 2014. četverogodišnji ugovor s Liverpoolom. U lipnju 2017. je Lovren produžio ugovor s Redsima do 2021. godine.[4] U srpnju 2020. godine potpisao je trogodišnji ugovor s ruskim prvoligašem Zenitom.[5]
Od omladinskih selekcija hrvatske nogometne reprezentacije igrao je za selekcije do 17, 18, 19, 20 i 21 godine. Lovren je prvi put pozvan u Hrvatsku A reprezentaciju 2009. godine od izbornika Slavena Bilića a bio je uključen u momčad za utakmicu protiv Bjelorusije 12. kolovoza 2009. godine, ali nije ušao u igru.[6][7] Za Hrvatsku prvi put nastupio je u utakmici protiv Katara 8. listopada 2009. godine.[8] Lovren je prije kvalifikacijskog duela s Islandom u Reykjavíku, posljednju natjecateljsku utakmicu za reprezentaciju odigrao prije gotovo tri godine, 9. rujna 2014. protiv Malte (2:0). Nakon toga uslijedio je niz ozljeda i sukoba s izbornikom Čačićem, zbog kojeg je i propustio Europsko prvenstvo.[9]
Dolaskom novoga izbornika, Zlatka Dalića, Dejan dobiva mnogo više pažnje i nastupa na svakoj utakmici za Hrvatsku. U lipnju 2018. godine postaje jedan od junaka utakmice protiv Argentine na SP-u u Rusiji svojim obranama i blokovima argentinskih napada.
Dana 9. studenoga 2022. izbornik Zlatko Dalić uvrstio je Lovrena na popis igrača za Svjetsko prvenstvo 2022.[10]
Dana 23. veljače 2023. Lovren je objavio da se oprostio od reprezentacije.[11]
Broj | Nadnevak | Mjesto | Protivnik | Pogodak | Konačan ishod |
Natjecanje |
---|---|---|---|---|---|---|
1. | 2. rujna 2011. | Ta' Qali Stadion, Ta' Qali, Malta | ![]() |
1:3 | 1:3 | Kvalifikacije za Euro 2012. |
2. | 26. ožujka 2013. | Liberty Stadion, Swansea, Wales | ![]() |
1:1 | 1:2 | Kvalifikacije za svj. prvenstvo 2014. |
3. | 6. rujna 2019. | Štadión Antona Malatinského, Trnava, Slovačka | ![]() |
0:4 | 0:4 | Kvalifikacije za Euro 2020. |
4. | 8. rujna 2020. | Stade de France, Pariz, Francuska | ![]() |
0:1 | 4:2 | Liga nacija 2020./21. |
5. | 25. rujna 2022. | Ernst-Happel-Stadion, Beč, Austrija | ![]() |
1:3 | 1:3 | Liga nacija 2022./23. |
- 2018.: Odlukom Predsjednice Republike Hrvatske Kolinde Grabar-Kitarović odlikovan je Redom kneza Branimira s ogrlicom, za izniman, povijesni uspjeh hrvatske nogometne reprezentacije, osvjedočenu srčanost i požrtvovnost kojima su dokazali svoje najveće profesionalne i osobne kvalitete, vrativši vjeru u uspjeh, optimizam i pobjednički duh, ispunivši ponosom sve hrvatske navijače diljem svijeta ujedinjene u radosti pobjeda, te za iskazano zajedništvo i domoljubni ponos u promociji sporta i međunarodnog ugleda Republike Hrvatske, te osvajanju 2. mjesta na 21. Svjetskom nogometnom prvenstvu u Ruskoj Federaciji.[12]
- 2024. Odlukom predsjednik Republike Hrvatske Zorana Milanovića odlikovan je Poveljom Republike Hrvatske: "Za izniman uspjeh hrvatske nogometne reprezentacije, doprinos sportu i međunarodnom ugledu Republike Hrvatske te osvajanju 3. mjesta na 22. Svjetskom nogometnom prvenstvu u Državi Katru" [13]
- Francuski kup (1): 2011./12.
- FA Premier liga (1): 2019./20.
- UEFA Liga prvaka (1): 2018./19.
- Ruski super kup (1): 2020.
- Svjetsko prvenstvo: 2018. (2. mjesto),[14] 2022. (3. mjesto)[15]
Tijekom Bošnjačko-hrvatskog sukoba obitelj Lovren bila prisiljena otići kao izbjeglice kod djeda koji je radio u Njemačkoj. Tada je Dejan bio trogodišnji dječak. Kada je Dejan Lovren napunio deset godina, obitelj se vratila u Hrvatsku i počela novi život u Karlovcu.[16]
- ↑ FIFA World Cup Qatar 2022 – Squad list: Croatia (CRO) (PDF). FIFA. 15. studenoga 2022. str. 8. Pristupljeno 15. studenoga 2022.
- ↑ Lovren u Lyonu sljedeće četiri i pol godine, odšteta iznosi 10 milijuna €!. Sportske novosti. 13. siječnja 2010. Inačica izvorne stranice arhivirana 16. siječnja 2010. Pristupljeno 13. siječnja 2010.
- ↑ Lovren u Lyonu do do 2014. godine za 10 milijuna eura!. Jutarnji list. 13. siječnja 2010. Inačica izvorne stranice arhivirana 15. siječnja 2010. Pristupljeno 13. siječnja 2010.
- ↑ Dejan Lovren signs new long-term Liverpool contract. liverpoolfc.com. 28. travnja 2017. Pristupljeno 28. lipnja 2017.
- ↑ DEJAN LOVREN POTPISAO ZA NOVI KLUB: Vatreni napustio Liverpool i preselio u redove Zenita iz Sankt Petersburga. net.hr. 27. srpnja 2020. Inačica izvorne stranice arhivirana 27. srpnja 2020. Pristupljeno 11. kolovoza 2020.
- ↑ Dejan Lovren pozvan za utakmicu protiv Bjelorusije. Monitor.hr. 29. srpnja 2009. Inačica izvorne stranice arhivirana 7. kolovoza 2011. Pristupljeno 27. ožujka 2013.
- ↑ Minsk: Bjelorusija – Hrvatska 1:3. Monitor.hr. 12. kolovoza 2009. Inačica izvorne stranice arhivirana 7. kolovoza 2011. Pristupljeno 27. ožujka 2013.
- ↑ Tko ima najviše nastupa, a tko najviše zgoditaka za reprezentaciju?. Dnevno.hr. 8. studenoga 2011. Inačica izvorne stranice arhivirana 17. rujna 2014. Pristupljeno 27. ožujka 2013.
- ↑ Modrić i društvo u šoku! Magnusson zabio u zadnjoj minuti za prvi poraz naših. tportal.hr. 11. lipnja 2017. Pristupljeno 28. lipnja 2017.
- ↑ HINA, Josip Tolić, Dubravko Miličić, Dalićev popis: Nitko nema što ima on! A predstavljamo narod, ne sebe. Zato su neki otpali..., 24sata, objavljeno 9. studenoga 2022., pristupljeno 10. studenoga 2022.
- ↑ Fabijan Hrnčić, Lovren se oprostio od 'vatrenih', 24sata, objavljeno 23. veljače 2023., pristupljeno 23. veljače 2023.
- ↑ Odluka o dodjeli odlikovanja Reda kneza Branimira s ogrlicom za izniman, povijesni uspjeh hrvatske nogometne reprezentacije Narodne novine, 14. studenog 2018.
- ↑ narodne-novine.nn.hr: Odluka o dodjeli odlikovanja pristupljeno: 25. kolovoza 2024.
- ↑ McNulty, Phil. 15. srpnja 2018. France 4–2 Croatia. BBC. Pristupljeno 15. srpnja 2018.
- ↑ Smyth, Rob. 17. prosinca 2022. Croatia 2-1 Morocco: World Cup 2022 third-place playoff – as it happened. the Guardian. Pristupljeno 17. prosinca 2022.
- ↑ Tomislav Dasović. 7. lipnja 2017. Potresne priče: Modriću su četnici ubili djeda, Lovrenova obitelj ostala bez svega. Večernji list. Pristupljeno 7. lipnja 2018.
|
|
|
|
|