רקיע
רָקִיעַ
[עריכה]ניתוח דקדוקי | |
---|---|
כתיב מלא | רקיע |
הגייה* | raqia` |
חלק דיבר | שם־עצם |
מין | זכר |
שורש | ר־ק־ע |
דרך תצורה | משקל קָטִיל |
נטיות | ר׳ רְקִיעִים(לא בשימוש) |
- מה שנראה כמשטח קעור שבו קבועים ונעים גרמי השמים; שמים.
- (מיתולוגיה) משטח המפריד בין הרמות השונות של השמים.
גיזרון
[עריכה]- ע"פ חז"ל השם נגזר מהשורש ר־ק־ע שמשמעו שיטוח.
צירופים
[עריכה]נגזרות
[עריכה]מילים נרדפות
[עריכה]תרגום
[עריכה]- אנגלית: welkin, firmament
- גרמנית: Firmament
- יוונית: στερέωμα (תעתיק: steréoma)
- לטינית: firmamentum
- ספרדית: firmamento
- ערבית: رقيع (תעתיק: רַקִיע)
- צרפתית: firmament
- רוסית: небосвод (תעתיק: nebosvód)
מידע נוסף
[עריכה][דרושה הבהרה] בישעיהו "אָנֹכִי יְהוָה עֹשֶׂה כֹּל נֹטֶה שָׁמַיִם לְבַדִּי רֹקַע הָאָרֶץ" - רוקע משמעו פורש, מותח, פושט. במעשה הבריאה פרש השם את הארץ, הקרקע, על המים התחתונים.
בירמיהו "כֶּ֣סֶף מְרֻקָּ֞ע מִתַּרְשִׁ֣ישׁ יוּבָ֗א וְזָהָב֙ מֵֽאוּפָ֔ז מַעֲשֵׂ֥ה חָרָ֖שׁ" - כסף מרוקע.
מופיע בלשון חז"ל עד לבו של רקיע (ירושלמי סוטה ז' ה').