קורדיירה דל פיינה
![]() | |
קורדיירה דל פיינה, צ'ילה | |
מידע כללי | |
---|---|
גובה |
2,884 מ' ![]() |
שטח |
312 קמ"ר ![]() |
מדינה |
![]() |
מיקום | מחוז מגאיאנס ואנטארקטיקה צ'ילנה, צ'ילה |
רכס הרים | האנדים הפטגוניים |
אורך הרכס |
24 ק"מ ![]() |
קואורדינטות | 50°59′56″S 73°05′43″W / 50.99889°S 73.09528°W |
![]() ![]() |
קורדיירה דל פַּיְנֵה (בספרדית: Cordillera Paine) הוא רכס הרים בפארק הלאומי טורס דל פיינה בפטגוניה הצ'יליאנית. שרשרת ההרים ממוקמת כ-280 ק"מ צפונית לפונטה ארנס, וכ-1,960 ק"מ דרומית לבירה סנטיאגו. מבחינה מנהלתית, קורדיירה דל פיינה שייכת לקומונת טורס דל פיינה בפרובינציית אולטימה אספרנסה במחוז מגאיאנס ואנטארקטיקה צ'ילנה. לא פורסמו סקרים מדויקים, ונטען כי הגבהים שפורסמו מנופחים מהמציאות, כך שרוב הגבהים הניתנים בערך זה הם משוערים. המילה פיינה פירושה "כחול" בשפת הילידים טוולצ'ה.
פסגות
[עריכת קוד מקור | עריכה]הפסגה הגבוהה ביותר של שרשרת ההרים היא סרו פיינה גרנדה (בספרדית: Cerro Paine Grande). במשך זמן רב נטען שגובה הוא 3,050 מטר או 3,251 מטר, אך באוגוסט 2011 הנושא עלה בפעם השלישית, וכדי לשים סוף לוויכוח ההר נמדד באמצעות GPS ונמצא שגובהה האמיתי של הפסגה הוא רק 2,884 מטר[1].
שלושת המגדלים של פיינה (בספרדית: Torres del Paine) מהווים את החלק המרכזי של הפארק הלאומי טורס דל פיינה. המגדל הדרומי מהשלושה (בגובה של כ-2,500 מטר), נחשב כיום לגבוה מבין השלושה, אם כי זה לא הוכח בוודאות. המגדל נכבש לראשונה בשנת 1963 על ידי ארמנדו אסטה (באיטלקית: Armando Aste) האיטלקי[2]. המגדל המרכזי (בגובה של כ-2,460 מטר), נכבש לראשונה בשנת 1963 על ידי כריס בונינגטון (באנגלית: Chris Bonington) ודון וילאנס (באנגלית: Don Whillans) הבריטים. המגדל הצפוני (בגובה של כ-2,260 מטר) נכבש לראשונה בשנת 1958 על ידי גואידו מונצינו (באיטלקית: Guido Monzino) האיטלקי[3].
פסגות אחרות כוללות את קוארנו פרינסיפל (בספרדית: Cuerno Principal), בגובה של כ-2,100 מטר, ואת סרו פיינה צ'יקו (בספרדית: Cerro Paine Chico), שמוערך בדרך כלל שגובהו הוא כ-2,650 מטר.
גאולוגיה
[עריכת קוד מקור | עריכה]שרשרת ההרים מורכבת מגרניט צהבהב. המצוקים התלולים והבהירים עשויים מסלעי גרניט קשים יותר, המחוברים במאונך.
טיולים רגליים
[עריכת קוד מקור | עריכה]הפארק הלאומי טורס דל פיינה, שטח של כ-2,400 קמ"ר הוכרז כשמורת ביוספרית על ידי אונסק"ו בשנת 1978 וזוכה לביקורם של כ-250,000 מבקרים מדי שנה. כמה שבילים ואתרי קמפינג מתוחזקים על ידי תאגיד היערות הלאומי של צ'ילה, ובקתות הרים מספקות אמצעי לינה ושירותים בסיסיים נוספים.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/0d/175_-_Torres_del_Paines_-_Janvier_2010.jpg/600px-175_-_Torres_del_Paines_-_Janvier_2010.jpg)
ראו גם
[עריכת קוד מקור | עריכה]קישורים חיצוניים
[עריכת קוד מקור | עריכה]הערות שוליים
[עריכת קוד מקור | עריכה]- ^ Expedición Paine Grande RELOADED, באתר ExpeNews
- ^ 1962 - Torri del Paine, באתר armandoaste
- ^ Torre Norte, באתר erratic-rock