ystävä
Suomi
[muokkaa]Substantiivi
[muokkaa]- se jonka suhteen vallitsee molemminpuolinen mieltymys ja luottamus
- läheinen ystävä
- lapsuudenaikainen ystäväni
- Koira on ihmisen paras ystävä.
- maamme liittolaiset ja ystävät
- jonkin arvostaja ja harrastaja tai sympatisoija
- hyvän ruoan ystävä
- Viron ystävä
Ääntäminen
[muokkaa]Taivutus
[muokkaa]Taivutus | ||
---|---|---|
sijamuoto | yksikkö | monikko |
kieliopilliset sijamuodot | ||
nominatiivi | ystävä | ystävät |
genetiivi | ystävän | ystävien (ystäväin) |
partitiivi | ystävää | ystäviä |
akkusatiivi | ystävä; ystävän |
ystävät |
sisäpaikallissijat | ||
inessiivi | ystävässä | ystävissä |
elatiivi | ystävästä | ystävistä |
illatiivi | ystävään | ystäviin |
ulkopaikallissijat | ||
adessiivi | ystävällä | ystävillä |
ablatiivi | ystävältä | ystäviltä |
allatiivi | ystävälle | ystäville |
muut sijamuodot | ||
essiivi | ystävänä | ystävinä |
translatiivi | ystäväksi | ystäviksi |
abessiivi | ystävättä | ystävittä |
instruktiivi | – | ystävin |
komitatiivi | – | ystävine- + omistusliite |
vartalot | ||
vokaalivartalo | ystävä- | |
heikko vartalo | - | |
vahva vartalo | - | |
konsonantti- vartalo |
- |
Käännökset
[muokkaa]1. hyvä kaveri
|
|
Liittyvät sanat
[muokkaa]Johdokset
[muokkaa]- substantiivit: ystävyys, ystäväinen
- adjektiivit: ystävällinen
Yhdyssanat
[muokkaa]helluntaiystävä, henkiystävä, kirjeystävä, lapsuudenystävä, luonnonystävä, miesystävä, naisystävä, nuoruudenystävä, perheystävä, poikaystävä, sydänystävä, tyttöystävä, ystävänpalvelus, ystävänpäivä, ystäväpalvelu, ystäväpiiri
Aiheesta muualla
[muokkaa]- ystävä Kielitoimiston sanakirjassa
- Artikkelit 332, 3808, 4001 Suomen viittomakielten verkkosanakirjassa Suvissa
Viitteet
[muokkaa]- ↑ Kotimaisten kielten keskuksen Nykysuomen sanalista v. 1 (lataussivu): taivutustyyppi 10