varauma
Suomi
[muokkaa]Substantiivi
[muokkaa]- valtioiden väliseen sopimukseen tehty rajoittava ehto, varaus
Ääntäminen
[muokkaa]- IPA: /ˈʋɑrɑu̯mɑ/ tai /ˈʋɑrɑˌumɑ/
- tavutus: va‧rau‧ma / va‧ra‧u‧ma
Taivutus
[muokkaa]Taivutus | ||
---|---|---|
sijamuoto | yksikkö | monikko |
kieliopilliset sijamuodot | ||
nominatiivi | varauma | varaumat |
genetiivi | varauman | varaumien (varaumain) |
partitiivi | varaumaa | varaumia |
akkusatiivi | varauma; varauman |
varaumat |
sisäpaikallissijat | ||
inessiivi | varaumassa | varaumissa |
elatiivi | varaumasta | varaumista |
illatiivi | varaumaan | varaumiin |
ulkopaikallissijat | ||
adessiivi | varaumalla | varaumilla |
ablatiivi | varaumalta | varaumilta |
allatiivi | varaumalle | varaumille |
muut sijamuodot | ||
essiivi | varaumana | varaumina |
translatiivi | varaumaksi | varaumiksi |
abessiivi | varaumatta | varaumitta |
instruktiivi | – | varaumin |
komitatiivi | – | varaumine- + omistusliite |
vartalot | ||
vokaalivartalo | varauma- | |
heikko vartalo | - | |
vahva vartalo | - | |
konsonantti- vartalo |
- |
Aiheesta muualla
[muokkaa]- varauma Kielitoimiston sanakirjassa
Viitteet
[muokkaa]- ↑ Kotimaisten kielten keskuksen Nykysuomen sanalista v. 1 (lataussivu): taivutustyyppi 10