tuhma
Suomi
[muokkaa]Adjektiivi
[muokkaa]tuhma (10) (komparatiivi tuhmempi, superlatiivi tuhmin) (taivutus[luo])
- ilkeä, tottelematon
- siveetön, sopimaton
- (murteellinen, hyvin vanhahtava) tyhmä
Ääntäminen
[muokkaa]- IPA: /ˈt̪uhmɑ/
- tavutus: tuh‧ma
Etymologia
[muokkaa]Mahdollisesti germaaninen laina.[1] Alkujaan tuhmaa käytettiin myös merkityksessä tyhmä.
Käännökset
[muokkaa]1. ilkeä
|
Liittyvät sanat
[muokkaa]Johdokset
[muokkaa]Yhdyssanat
[muokkaa]Vastakohta
[muokkaa]Aiheesta muualla
[muokkaa]- tuhma Kielitoimiston sanakirjassa
- Artikkeli 3856 Suomen viittomakielten verkkosanakirjassa Suvissa
Viitteet
[muokkaa]- ↑ Saarikivi, Janne: Uusia vanhoja sanoja. Sámit, sánit, sátnehámit, 2007, s. 325–347. Helsinki: Suomalais-Ugrilainen Seura. Artikkelin verkkoversio (PDF).