toimiva
Suomi
[muokkaa]Adjektiivi
[muokkaa]toimiva (10) (komparatiivi toimivampi, superlatiivi toimivin) (taivutus[luo])
- käynnissä, toiminnassa oleva
- toimintakuntoinen
- sellainen, joka toimii hyvin
- Huone ja alkovi muodostavat toimivan kokonaisuuden.
- Ratkaisu on toimiva.
Ääntäminen
[muokkaa]- IPA: /ˈt̪oi̯miʋɑ/
- tavutus: toi‧mi‧va
Etymologia
[muokkaa]- 1. partisiippi verbistä toimia akt.
Käännökset
[muokkaa]1. käynnissä, toiminnassa oleva
|
Liittyvät sanat
[muokkaa]Vastakohta
[muokkaa]Aiheesta muualla
[muokkaa]- toimiva Kielitoimiston sanakirjassa
Verbi
[muokkaa]toimiva
- (taivutusmuoto) aktiivin partisiipin preesens verbistä toimia
Taivutus
Taivutus | ||
---|---|---|
sijamuoto | yksikkö | monikko |
kieliopilliset sijamuodot | ||
nominatiivi | toimiva | toimivat |
genetiivi | toimivan | toimivien (toimivain) |
partitiivi | toimivaa | toimivia |
akkusatiivi | toimiva; toimivan | toimivat |
sisäpaikallissijat | ||
inessiivi | toimivassa | toimivissa |
elatiivi | toimivasta | toimivista |
illatiivi | toimivaan | toimiviin |
ulkopaikallissijat | ||
adessiivi | toimivalla | toimivilla |
ablatiivi | toimivalta | toimivilta |
allatiivi | toimivalle | toimiville |
muut sijamuodot | ||
essiivi | toimivana | toimivina |
translatiivi | toimivaksi | toimiviksi |
abessiivi | toimivatta | toimivitta |
instruktiivi | – | toimivin |
komitatiivi | – | toimivine |