terttu
![]() |
Suomi
[muokkaa]Substantiivi
[muokkaa]terttu (1)
- (kasvitiede) avoin kukinnon muoto, jolla on pitkä kukintolapa
Ääntäminen
[muokkaa]- IPA: /ˈt̪ert̪ːu/
- tavutus: tert‧tu
Taivutus
[muokkaa]Taivutus | ||
---|---|---|
sijamuoto | yksikkö | monikko |
kieliopilliset sijamuodot | ||
nominatiivi | terttu | tertut |
genetiivi | tertun | terttujen |
partitiivi | terttua | terttuja |
akkusatiivi | terttu; tertun |
tertut |
sisäpaikallissijat | ||
inessiivi | tertussa | tertuissa |
elatiivi | tertusta | tertuista |
illatiivi | terttuun | terttuihin |
ulkopaikallissijat | ||
adessiivi | tertulla | tertuilla |
ablatiivi | tertulta | tertuilta |
allatiivi | tertulle | tertuille |
muut sijamuodot | ||
essiivi | terttuna | terttuina |
translatiivi | tertuksi | tertuiksi |
abessiivi | tertutta | tertuitta |
instruktiivi | – | tertuin |
komitatiivi | – | terttuine- + omistusliite |
vartalot | ||
vokaalivartalo | - | |
heikko vartalo | tertu- | |
vahva vartalo | terttu- | |
konsonantti- vartalo |
- |