oikutteleva
Suomi
[muokkaa]Verbi
[muokkaa]oikutteleva
- (taivutusmuoto) aktiivin partisiipin preesens verbistä oikutella
Taivutus
Taivutus | ||
---|---|---|
sijamuoto | yksikkö | monikko |
kieliopilliset sijamuodot | ||
nominatiivi | oikutteleva | oikuttelevat |
genetiivi | oikuttelevan | oikuttelevien (oikuttelevain) |
partitiivi | oikuttelevaa | oikuttelevia |
akkusatiivi | oikutteleva; oikuttelevan | oikuttelevat |
sisäpaikallissijat | ||
inessiivi | oikuttelevassa | oikuttelevissa |
elatiivi | oikuttelevasta | oikuttelevista |
illatiivi | oikuttelevaan | oikutteleviin |
ulkopaikallissijat | ||
adessiivi | oikuttelevalla | oikuttelevilla |
ablatiivi | oikuttelevalta | oikuttelevilta |
allatiivi | oikuttelevalle | oikutteleville |
muut sijamuodot | ||
essiivi | oikuttelevana | oikuttelevina |
translatiivi | oikuttelevaksi | oikutteleviksi |
abessiivi | oikuttelevatta | oikuttelevitta |
instruktiivi | – | oikuttelevin |
komitatiivi | – | oikuttelevine |