luikuri
Suomi
[muokkaa]Substantiivi
[muokkaa]luikuri (6)
Ääntäminen
[muokkaa]- IPA: /ˈlui̯kuri/
- tavutus: lui‧ku‧ri
Taivutus
[muokkaa]Taivutus | ||
---|---|---|
sijamuoto | yksikkö | monikko |
kieliopilliset sijamuodot | ||
nominatiivi | luikuri | – |
genetiivi | luikurin | – |
partitiivi | luikuria | – |
akkusatiivi | luikuri; luikurin |
– |
sisäpaikallissijat | ||
inessiivi | luikurissa | – |
elatiivi | luikurista | – |
illatiivi | luikuriin | – |
ulkopaikallissijat | ||
adessiivi | luikurilla | – |
ablatiivi | luikurilta | – |
allatiivi | luikurille | – |
muut sijamuodot | ||
essiivi | luikurina | – |
translatiivi | luikuriksi | – |
abessiivi | luikuritta | – |
instruktiivi | – | – |
komitatiivi | – | luikureine- + omistusliite |
vartalot | ||
vokaalivartalo | luikuri- | |
heikko vartalo | - | |
vahva vartalo | - | |
konsonantti- vartalo |
- |
Idiomit
[muokkaa]- laskea luikuria – puhua perättömiä
Aiheesta muualla
[muokkaa]- luikuri Kielitoimiston sanakirjassa