hihkaisu
Suomi
[muokkaa]Substantiivi
[muokkaa]hihkaisu (1)
- (ihmisen tuottama) yksittäinen lyhytkestoinen korkeataajuuksinen huuto
Taivutus
[muokkaa]Taivutus | ||
---|---|---|
sijamuoto | yksikkö | monikko |
kieliopilliset sijamuodot | ||
nominatiivi | hihkaisu | hihkaisut |
genetiivi | hihkaisun | hihkaisujen |
partitiivi | hihkaisua | hihkaisuja |
akkusatiivi | hihkaisu; hihkaisun |
hihkaisut |
sisäpaikallissijat | ||
inessiivi | hihkaisussa | hihkaisuissa |
elatiivi | hihkaisusta | hihkaisuista |
illatiivi | hihkaisuun | hihkaisuihin |
ulkopaikallissijat | ||
adessiivi | hihkaisulla | hihkaisuilla |
ablatiivi | hihkaisulta | hihkaisuilta |
allatiivi | hihkaisulle | hihkaisuille |
muut sijamuodot | ||
essiivi | hihkaisuna | hihkaisuina |
translatiivi | hihkaisuksi | hihkaisuiksi |
abessiivi | hihkaisutta | hihkaisuitta |
instruktiivi | – | hihkaisuin |
komitatiivi | – | hihkaisuine- + omistusliite |
vartalot | ||
vokaalivartalo | hihkaisu- | |
heikko vartalo | - | |
vahva vartalo | - | |
konsonantti- vartalo |
- |
Etymologia
[muokkaa]johdos sanasta hihkaista (hihkais- + -u)
Käännökset
[muokkaa]1. (yksittäinen ihmisen tuottama lyhytkestoinen korkeataajuuksinen huuto
Tälle sanan merkitykselle ei valitettavasti vielä ole lisätty käännöksiä, mutta voit halutessasi lisätä ne. |