Osmiumtetroksidi
Osmiumtetroksidi | |
---|---|
![]() |
|
![]() |
|
Tunnisteet | |
CAS-numero | |
PubChem CID | |
Ominaisuudet | |
Molekyylikaava | OsO4 |
Moolimassa | 254,23 g/mol |
Ulkomuoto | kellertäviä kiteitä |
Sulamispiste | 40,25 °C |
Kiehumispiste | 129,7 °C |
Tiheys | 4,91 g/cm3 |
Liukoisuus veteen | 6,5 g/100 ml |
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/2/2c/Osmium_tetroxide_0.1_gram_in_ampoule.jpg/250px-Osmium_tetroxide_0.1_gram_in_ampoule.jpg)
Osmiumtetroksidi on kemiallinen yhdiste, jonka kaava on OsO4. Sitä syntyy varsinkin hienojakoisen osmiumjauheen hapettuessa ilman hapen vaikutuksesta[1]. Sitä käytetään väriaineena elektronimikroskooppikuvauksessa kontrastin parantamiseksi ja alkeenien hapettamiseen dioleiksi yhdessä N-metyylimorfoliini-N-oksidin tai eräiden muiden ko-hapettimien kanssa[2]. Se on erittäin myrkyllistä[1]. Pieninäkin annoksina se on paikallisesti sekä iholla että hengitysteissä ärsyttävää. Sen tiedetään aiheuttavan pysyviäkin sarveiskalvon vaurioita ja keuhkotulehduksia. Eläinkokeissa se on aiheuttanut keuhkoödeemaa ja kuolemia.[3]
Lääkkeenä
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Osmiumtetroksidia eli niin sanottua osmiumhappoa on käytetty yhdessä kortikosteroidien kanssa nivelreuman hoitoon valikoiduissa tapauksissa kemiallisen synovektomian menetelmänä, eli sillä on pyritty tuhoamaan paikallisesti kipeytyneitä, sairauden runtelemia polvinivelen pehmytosia, erityisesti nivelvoidekalvoja[4]. Kunnollinen näyttö tämän hoidon tehokkuudesta puuttuu.[5][6]
Lähteet
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]- ↑ a b E. M. Karamäki: Epäorgaaniset kemikaalit, s. 484. Kustannusliike Tietoteos, 1983. ISBN 951-9035-61-3.
- ↑ Christen M. Giandomenico :Platinum-Group Metals, Compounds, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, John Wiley & Sons, New York, 2000. Viitattu 01.07.2013
- ↑ Osmiumtetroksidi tyosuojelu.fi. 2007. Arkistoitu 2.3.2022. Viitattu 13.6.2019.
- ↑ Niilo Pesonen ja Eero Ponteva: Lääketieteen sanakirja, s. 436. Helsinki: WSOY, 1972.
- ↑ Mauno Airaksinen: ”Muita reuman hoidossa käytettyjä lääkeaineita”, Farmakologia ja toksikologia, s. 382. Kolmas painos. Helsinki: Kandidaattikustannus, 1982. ISBN 951-99395-7-1.
- ↑ Pekka Hannonen: Kemiallinen synovektomia Suomalainen lääkäriseura Duodecimin julkaisuja. 13.8.2009. Viitattu 13.6.2019.