Intel Pentium III
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/2/28/Pentium_III_on_motherboard.jpg/230px-Pentium_III_on_motherboard.jpg)
Pentium III on Intelin valmistama x86-arkkitehtuurin suoritin, joka julkaistiin 26. helmikuuta 1999. Se oli Intel Pentium II -suorittimen seuraaja ja pohjautui samaan P6-arkkitehtuuriin, mutta siihen oli lisätty SSE-käskykanta sekä jokaiselle suorittimelle yksilöllinen sarjanumero. Suoritinta markkinoitiin myös nimellä Pentium !!!. Tullessaan markkinoille Pentium III oli nopein PC-suoritin, mutta se ei myöhemmin pystynyt kunnolla kilpailemaan AMD Athlon -suorittimen kanssa.
Pentium III:n aikana Intelillä oli vaikeuksia pärjätä kilpailijalleen AMD:lle. AMD Athlon saavutti ensimmäisenä 1.0 GHz:n kellotaajuuden vuoden 1999 lopulla. Arvostelijoille toimitettu uusin Pentium III 1,13 GHz ei kyennyt ajamaan kaatumatta Quake 3 -pelitestejä tai joskus edes käynnistymään Windowsin työpöydälle asti. [1]
Katmai
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Alkuperäisen Pentium III:n (koodinimeltään Katmai) ainoa ero Pentium II:een olivat uudet SSE-multimediakäskyt, joiden avulla yksinkertaisen tarkkuuden liukulukuoperaatioita voitiin suorittaa huomattavasti aiempaa nopeammin uusia käskyjä käyttävillä ohjelmilla. Ohjelmia, jotka eivät käyttäneet näitä uusia käskyjä, Pentium III suoritti samalla nopeudella kuin samalla kellotaajuudella toimiva Pentium II.
Katmai-ydin valmistettiin 0,25 mikrometrin valmistustekniikalla, ja se käytti Slot 1 -tyyppistä suoritinkantaa. Suoritinkantaan oli sijoitettu 512 kilotavua, ytimen suhteen puolinopeudella toimivaa L2-välimuistia. Katmai-ytimien kellotaajuudet ulottuivat 450:stä 600:aan megahertsiin. Suorittimen ulkoinen väylä toimi tyypillisesti 100 MHz:n nopeudella, mutta jotkut 600 MHz:n mallit toimivat myös 133 MHz:n väylällä (P3-600B ja P3-533B).
Intelin siirtyessä 133 MHz:n prosessoriväylään, ainoat Intelin tarjoamat piirisarjat olivat Intel 820, joka vaati uutta Rambusin RDRAM-muistia ja halvempi SDRAMia tukeva 810-piirisarja, joka taas ei sisältänyt lainkaan AGP-tukea, joten siihen ei saanut uusimpia näytönohjaimia.[2] Vasta kesällä 2000 julkaistu 815 tuki PC133 SDRAM:ia sekä 4×AGP:tä.[3]
Coppermine
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Seuraava Pentium III:n malli oli koodinimeltään Coppermine. Coppermine oli valmistettu uudemmalla 0,18 mikrometrin valmistustekniikalla ja siinä L2-välimuisti integroitiin samalle piirille suorittimen kanssa, jolloin suorituskyky parani huomattavasti, vaikka L2-välimuistin määrä vähenikin 512 kilotavusta 256 kilotavuun. Coppermineä oli saatavilla 500–1133 MHz:n kellotaajuuksilla, tosin suurempikellotaajuuksisten mallien saatavuus oli hyvin heikko. Koodinimestään huolimatta Copperminen valmistuksessa ei käytetty uudempaa kupariprosessia, toisin kuin kilpailijansa, Thunderbird-ytimisen AMD Athlon -suorittimen valmistuksessa.
Xbox-pelikonsolissa on käytössä 128 kilotavun L2-välimuistillinen versio.[4]
Tualatin
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Viimeinen Pentium III:n malli oli 0,13 mikrometrin valmistustekniikalla valmistettu, kannettaviin tietokoneisiin tarkoitettu "Tualatin"-koodinimellä kulkenut malli. Siinä oli 512 kilotavua integroitua L2-välimuistia sekä automaattinen tietojen esihaku (engl. prefetch); se pyrki hakemaan tietoja keskusmuistista välimuistiin etukäteen.
Lähteet
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]- ↑ https://www.tomshardware.com/reviews/revisiting-intel,221.html
- ↑ https://www.custompc.com/intel/pentium-4
- ↑ https://www.informit.com/articles/article.aspx?p=339043
- ↑ Anand Lal Shimpi: Hardware Behind the Consoles - Part I: Microsoft's Xbox (sivu 2) 21.11.2001. Anandtech. Viitattu 20.8.2019. (englanniksi)