Sir Austen Chamberlain.
Joseph Austen Chamberlain (16. lokakuuta 1863 Lontoo – 17. maaliskuuta 1937 Birmingham ) oli brittiläinen valtiomies, poliitikko, jolle myönnettiin Nobelin rauhanpalkinto vuonna 1925 .[ 1] Hän oli radikaalipoliitikko Joseph Chamberlainin poika ja myöhemmän pääministerin Neville Chamberlainin velipuoli.
Suoritettuaan opintonsa Cambridgen yliopistossa Chamberlain matkusteli paljon Euroopassa ja eritoten Ranskassa ja Berliinissä . Palattuaan takaisin Lontooseen hänet nimitettiin parlamentin jäseneksi 1892 konservatiivipuolueen edustajana. Valtiovarainministerinä hän toimi vuosina 1903–1905 ja uudelleen 1921. Intian asioista vastaavana valtiosihteerinä hän oli ensimmäisen maailmansodan aikana 1915–1917, ja tämän jälkeen hänet nimitettiin sotakabinetin jäseneksi vuosiksi 1918–1919.
Vuosina 1925 ja 1928 hän toimi maansa ulkoministerinä ja oli yksi Yhdistyneen kuningaskunnan valtiomiehistä, jotka Gustav Stresemannin ja Aristide Briandin kanssa saivat aikaan Locarnon sopimukset vuonna 1925. Tänä samaisena vuonna hänelle myönnettiin Nobelin rauhanpalkinto yhdessä yhdysvaltalaisen Charles Dawesin kanssa.
Puoluejohto
Organisaatio Historia
1901–1925
1901: Dunant , Passy
1902: Ducommun , Gobat
1903: Cremer
1904: Kansainvälisen oikeuden instituutti
1905: Suttner
1906: Roosevelt
1907: Moneta , Renault
1908: Arnoldson , Bajer
1909: Beernaert , Paul Balluet d’Estournelles de Constant
1910: Kansainvälinen Rauhantoimisto
1911: Asser , Fried
1912: Root
1913: La Fontaine
1917: Punainen Risti
1919: Wilson
1920: Bourgeois
1921: Branting , Lange
1922: Nansen
1925: Chamberlain , Dawes
1926–1950
1926: Briand , Stresemann
1927: Buisson , Quidde
1929: Kellogg
1930: Söderblom
1931: Addams , Butler
1933: Angell
1934: Henderson
1935: Ossietzky
1936: Lamas
1937: Cecil
1938: Nansenin kansainvälinen pakolaistoimisto
1944: Punainen Risti
1945: Hull
1946: Balch , Mott
1947: Kveekarit
1949: Boyd Orr
1951–1975
1950: Bunche
1951: Jouhaux
1952: Schweitzer
1953: Marshall
1954: Yhdistyneiden kansakuntien pakolaisjärjestö
1957: Pearson
1958: Pire
1959: Noel‑Baker
1960: Lutuli
1961: Hammarskjöld
1962: Pauling
1963: Punainen Risti
1964: King
1965: Unicef
1968: Cassin
1969: Kansainvälinen työjärjestö
1970: Borlaug
1971: Brandt
1973: Kissinger , Lê
1974: MacBride , Satō
1975: Saharov
1976–2000
1976: B. Williams , Corrigan
1977: Amnesty International
1978: Sadat , Begin
1979: Äiti Teresa
1980: Esquivel
1981: YK:n pakolaisapujärjestö
1982: Myrdal , García Robles
1983: Wałęsa
1984: Tutu
1985: Lääkärit ydinsotaa vastaan
1986: Wiesel
1987: Arias
1988: YK:n Rauhanturvaajat
1989: Dalai Lama
1990: Gorbatšov
1991: Suu Kyi
1992: Menchú
1993: Mandela , de Klerk
1994: Arafat , Peres , Rabin
1995: Pugwash-liike , Rotblat
1996: Belo , Ramos Horta
1997: Kampanja maamiinojen kieltämiseksi (ICBL) , J. Williams
1998: Hume , Trimble
1999: Lääkärit ilman rajoja
2000: Kim
2001–
2001: YK , Annan
2002: Carter
2003: Ebadi
2004: Maathai
2005: IAEA , ElBaradei
2006: Yunus , Grameen Bank
2007: Gore , IPCC
2008: Ahtisaari
2009: Obama
2010: Liu
2011: Gbowee , Johnson Sirleaf , Karman
2012: EU
2013: Kemiallisten aseiden kieltojärjestö
2014: Satyarthi , Yousafzai
2015: Tunisian kansallisen vuoropuhelun kvartetti
2016: Juan Manuel Santos
2017: International Campaign to Abolish Nuclear Weapons
2018: Murad , Mukwege
2019: Abiy
2020: Maailman ruokaohjelma
2021: Ressa , Muratov
2022: Bjaljatski , Memorial , Center for Civil Liberties
2023: Mohammadi
Kansainväliset Kansalliset Henkilöt Muut