Aleksandr Ziloti
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/42/ASilotiAsHeIs.jpg/250px-ASilotiAsHeIs.jpg)
Aleksandr Iljitš Ziloti (ven. Александр Ильич Зилоти; 9. lokakuuta (J: 27. syyskuuta) 1863 Harkova, Venäjän keisarikunta – 8. joulukuuta 1945 New York, Yhdysvallat) oli venäläinen pianisti, säveltäjä ja kapellimestari, Sergei Rahmaninovin serkku.
Aleksandr Ziloti syntyi Harkovassa nykyisen Ukrainan alueella. Hän opiskeli pianonsoittoa Moskovan konservatoriossa Nikolai Zverevin ja Nikolai Rubinšteinin johdolla; musiikinteoriaa hänelle opettivat muiden muassa Sergei Tanejev ja Pjotr Tšaikovski. Hän valmistui konservatoriosta vuonna 1881 ja siirtyi Weimariin jatkamaan opintojaan Franz Lisztin yksityisoppilaana (1883–1886). Hän opetti Moskovan konservatoriossa vuosina 1888–1891 (oppilaana muiden muassa Aleksandr Goldenveizer ja Sergei Rahmaninov) ja esiintyi pianotaiteilijana Euroopassa 1891–1900.
Kapellimestarina Ziloti työskenteli ensin Moskovassa (1901–1903) ja sen jälkeen Pietarissa (1903–1917). Vuonna 1918 Ziloti nimitettiin Mariinski-teatterin intendentiksi, mutta hän pakeni Neuvosto-Venäjältä perheineen Suomen kautta Englantiin ja vuonna 1921 siirtyi New Yorkiin. Vuosina 1925–1942 hän opetti Juilliard-musiikkikoulussa ja esiintyi satunnaisesti pianistina.
Ziloti tuli tunnetuksi ennen kaikkea uuden ranskalaisen ja venäläisen musiikin tulkitsijana, ja häntä pidetään yhtenä Lisztin pianokoulukunnan merkittävimmistä edustajista. Hän esitti ja johti useita kantaesityksiä. Lisäksi hän laati noin 200 pianotranskriptiota. Ziloti vieraili Helsingissä vuosina 1900, 1905 ja 1920.
Kirjallisuutta
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]- Barber, Charles F.: Lost in the Stars: The Forgotten Musical Life of Alexander Siloti. Lanham: Scarecrow Press, 2002. ISBN 0-8108-4108-8.
- Kutateladze, L. M. – Raaben, L.N. (toim.): Александр Ильич Зилоти 1863–1945: воспоминания и письма. Leningrad: Gos. muzykalnoje izd., 1963.
- Ziloti, A. I.: Мои воспоминанія о Ф. Листѣ: съ 8 воспроизведеніями портретовъ, рукописей и программы. S.-Peterburg: S. p., 1911.
|