Zoran Đinđić
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/01/Zoran_%C4%90in%C4%91i%C4%87%2C_Davos.jpg/220px-Zoran_%C4%90in%C4%91i%C4%87%2C_Davos.jpg)
Zoran Đinđić (serbia keeles Зоран Ђинђић; 1. august 1952 – 12. märts 2003 Belgrad) oli Serbia poliitik, peaminister 25. jaanuarist 2001 kuni surmani.
1979 kaitses ta Konstanzi Ülikoolis filosoofiadoktori kraadi.
Đinđić kuulus Demokraatliku Partei taastajate hulka (1989) ning sai 1994 partei juhiks. 1997. aasta veebruarist detsembrini oli ta Belgradi linnapea.
Đinđićist sai Slobodan Miloševići vastase opositsiooni juhte ja pärast Miloševići kukutamist peaminister. Ta kuulutas soovi korraldada demokraatlikke reforme ja seadis eesmärgiks Serbia liitumise Euroopa Liiduga.
Kuigi Jugoslaavia tollane president Vojislav Koštunica süüdistas korduvalt Đinđićit sidemetes organiseeritud kuritegevusega, rõhutas Đinđić alati, et soovib Serbia kuritegevusest puhastada. Ta lõi tunnistaja kaitse programmi, et oleks võimalik kuritegude olulisi tunnistajaid enne kohtuprotsessi, selle ajal ja/või pärast seda kaitsta. See ärritas maffia liidreid ja nendega seotud Serbia salapolitsei töötajaid, kes olid endiselt lojaalsed kukutatud presidendile Miloševićile. Salapolitsei eriüksuse ülem Milorad Ulemeki käsul tappis tema alluv Zvezdan Jovanović 12. märtsil 2003 Belgradis Đinđići. Jovanović tulistas teda kell 12.23, mil Đinđić tööle saabus, valitsushoone trepil lähedaloleva maja 3. korruse aknast. Đinđić sai ühe kuuli rindu ja suri peaaegu hetkeliselt.
Serbia president Nataša Mićić kuulutas riigis välja erakorralise seisukorra. Demokraatliku Partei juhiks valiti Zoran Živković.
23. mail 2007 mõisteti Đinđići mõrvas süüdi 12 meest, sealhulgas Ulemek, kes vahistati 2004. aasta mais. 3 meest mõisteti süüdi tagaselja.
Eelnev Mirko Marjanović |
Serbia peaminister 2001–2003 |
Järgnev Zoran Živković |