amâna
Romanian
[edit]Etymology
[edit]Probably from mâine (cf. the variant form mâne), possibly based on a Latin construction ad mane, or on a hypothetical adverbial form *amâne in Romanian. Compare Aromanian amãn, amãnari. Similar semantic development in French ajourner.
Pronunciation
[edit]Verb
[edit]a amâna (third-person singular present amână, past participle amânat) 1st conj.
Conjugation
[edit] conjugation of amâna (first conjugation, no infix)
infinitive | a amâna | ||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|
gerund | amânând | ||||||
past participle | amânat | ||||||
number | singular | plural | |||||
person | 1st person | 2nd person | 3rd person | 1st person | 2nd person | 3rd person | |
indicative | eu | tu | el/ea | noi | voi | ei/ele | |
present | amân | amâni | amână | amânăm | amânați | amână | |
imperfect | amânam | amânai | amâna | amânam | amânați | amânau | |
simple perfect | amânai | amânași | amână | amânarăm | amânarăți | amânară | |
pluperfect | amânasem | amânaseși | amânase | amânaserăm | amânaserăți | amânaseră | |
subjunctive | eu | tu | el/ea | noi | voi | ei/ele | |
present | să amân | să amâni | să amâne | să amânăm | să amânați | să amâne | |
imperative | — | tu | — | — | voi | — | |
affirmative | amână | amânați | |||||
negative | nu amâna | nu amânați |