Viktorie (rod)
![]() | |
---|---|
Pěstovaná viktorie Cruzova (Victoria cruziana) | |
Vědecká klasifikace | |
Říše | rostliny (Plantae) |
Podříše | cévnaté rostliny (Tracheobionta) |
Oddělení | krytosemenné (Magnoliophyta) |
Třída | nižší dvouděložné (Magnoliopsida) |
Řád | leknínotvaré (Nymphaeales) |
Čeleď | leknínovité (Nymphaeaceae) |
Rod | viktorie (Victoria) Lindl., 1837 |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/d/d8/%27Lily%27_in_%27A_Selection_of_Hexandrian_Plants%27_by_Priscilla_Susan_Bury%2C_1831.jpg/220px-%27Lily%27_in_%27A_Selection_of_Hexandrian_Plants%27_by_Priscilla_Susan_Bury%2C_1831.jpg)
Viktorie (Victoria) je rod nižších dvouděložných rostlin z čeledi leknínovité (Nymphaeaceae). Zahrnuje 2 druhy obřích vodních bylin, pocházejících z Jižní Ameriky. Jsou to mohutné rostliny podobné leknínům s listy o průměru až přes 2,5 metru a velkými bílými až červenými vonnými květy, které dosahují průměru až 30 cm. Viktorie jsou pěstovány jako botanická rarita i v některých českých botanických zahradách.
Popis
[editovat | editovat zdroj]Viktorie jsou mohutné a poměrně krátkověké vodní byliny, kořenící ve dně. Listy jsou plovoucí, dlouze řapíkaté, se štítnatou čepelí se zvednutým okrajovým lemem. Květní stvoly, řapíky, spodní strana listů i květní kalich jsou pokryty ostny. Na spodní straně listů je velmi výrazná vyniklá žilnatina, podepírající a zpevňující čepel listu. Květy mají průměr 23 až 30 cm, jsou dlouze stopkaté a otevírají se na noc. Kalich je složen ze 4 volných, zelených, kožovitých lístků. Kališní lístky jsou asi 12 cm dlouhé a 7 až 8 cm široké, slabě kýlnaté. U viktorie královské jsou celé ostnité, zatímco u viktorie Cruzovy jsou ostny pouze na jejich bázi. Koruna je složena z mnoha (asi 50 až 70) spirálně uspořádaných volných korunních lístků. Ačkoliv je v květech určitý gradient květních částí od kraje ke středu, korunní lístky jsou na rozdíl od květů leknínů jasně oddělené od staminodií a nepřecházejí v ně. Tyčinky jsou ploché a petaloidní (podobné korunním lístkům) až šídlovité, spirálně uspořádané, v počtu asi 150 až 200. Na rozdíl od většiny krytosemenných rostlin nejsou rozděleny na nitku a prašník. Na vnější i vnitřní straně pásma tyčinek je kruh sterilních tyčinek – staminodií. Semeník je spodní, srostlý ze 25 až 40 plodolistů, zapuštěný do dužnatého, miskovitého květního lůžka (receptákula). V semeníku je mnoho komůrek, odpovídajících plodolistům. Plodem je nepravidelně ostnitá bobule, nepravidelně pukající jak bobtnají míšky semen. Semena již po krátkém vyschnutí ztrácejí klíčivost.[1][2][3]
-
Viktorie královská na přirozeném stanovišti
-
Mladý květ viktorie královské
-
Starší květ viktorie královské
-
Květ viktorie Cruzovy
Rozšíření
[editovat | editovat zdroj]Rod viktorie zahrnuje 2 druhy. Viktorie královská (Victoria amazonica) roste ve stojatých a pomalu tekoucích vodách Amazonky a jejích přítoků. Druh viktorie Cruzova (V. cruziana) je rozšířen jižněji a roste v chladnějším klimatu Argentiny a Paraguaye.[3]
Ekologické interakce
[editovat | editovat zdroj]Květy viktorií se otevírají na noc a jsou opylovány hmyzem, který lákají silnou ananasovou vůní a dokonce i tvorbou tepla. Na pestících jsou škrobnaté výrůstky, poskytující potravu broučím opylovačům. Cizosprášení je upřednostňováno před samosprášením protogynií. První noci jsou květy bílé a funkčně samičí (netvoří pyl), druhé noci zcela změní barvu a jsou růžové až červené.[4]
Viktorie je ve své domovině poměrně krátkověká, nikoliv však jednoletá rostlina. Ve sklenících mírného pásu ji vlivem nedostatku světla není možno udržet přes zimu a pěstuje se proto každoročně ze semen. Nevytváří oddenky nebo hlízy které by bylo možno přes zimu skladovat a na jaře opět vysadit.[3][2]
Historie
[editovat | editovat zdroj]Viktorie královská byla objevena v roce 1801 na řece Mamore v Amazonii českým misionářem Tadeášem Haenkem. Alexander von Humboldt nalezl v roce 1819 viktorii Cruzovu v Argentině a o 6 let později poslal do Evropy první podrobný popis a také semena této rostliny. Botanicky byla viktorie poprvé popsána v roce 1832 E. F. Poeppigem jako Euryale amazonica. O 5 let později byla přeřazena botanikem Johnem Lindleyem do nového rodu Victoria a pojmenována na počest Královny Viktorie Victoria regia, viktorie královská. Vzhledem k pravidlům botanické nomenklatury je platným názvem tohoto druhu Victoria amazonica. Viktorie Cruzova byla popsána v roce 1840.[5][3]
V polovině 19. století bylo vícero pokusů o pěstování této velmi atraktivní rostliny pomocí oddenků či semen, které však skončily nezdarem. První úspěšné dovedení rostliny do květu se podařilo ve sklenících Duke's Garden v Anglii v roce 1849. Jeden z těchto prvních květů byl uříznut a předán jako dar Královně Viktorii.[3]
Kříženci a hybridy
[editovat | editovat zdroj]V roce 1961 bylo v Longwood Gardens v USA provedeno první úspěšné křížení obou druhů. Kříženec byl pojmenován Victoria 'Longwood Hybrid' a po obou rodičovských druzích podědil ty lepší vlastnosti. Vyznačuje se velkými listy s vysokým lemem a červenavým okrajem a snáší i chladnější klima. V roce 1999 se podařilo několik zpětných křížení s rodičovskými druhy a vznikl hybrid 'Adventure'.[3]
Rozlišovací znaky
[editovat | editovat zdroj]Mezi oběma druhy viktorií nejsou výraznější rozdíly v morfologii. Viktorie královská má rozměrnější listy o průměru až 2,7 metru (ve sklenících 2,5 metru) s nižším okrajovým lemem a více červené. Viktorie Cruzova je drobnější, je však považována za atraktivnější. Má listy o průměru okolo 2 metrů s vyšší obrubou na okraji a zelenější.[3][2]
Zástupci
[editovat | editovat zdroj]- viktorie Cruzova (Victoria cruziana)
- viktorie královská (Victoria amazonica)
Význam
[editovat | editovat zdroj]Viktorie jsou pěstovány v botanických zahradách jako botanická rarita. V České republice je možno viktorii spatřit např. ve sklenících botanických zahrad v Praze Na Slupi, v Brně, v Liberci a v Olomouci.
Reference
[editovat | editovat zdroj]- ↑ SCHNEIDER, E.L. The floral anatomy of Victoria Schomb. (Nymphaeaceae). Botanical Journal of the Linnean Society. Feb. 1976, čís. 72. Dostupné online.
- ↑ a b c Botanická zahrada Liberec: Viktorie [online]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2014-05-25.
- ↑ a b c d e f g Victoria [online]. Dostupné online.
- ↑ JUDD, et al. Plant Systematics: A Phylogenetic Approach. [s.l.]: Sinauer Associates Inc., 2002. ISBN 9780878934034. (anglicky)
- ↑ The International Plant Names Index [online]. Dostupné online. (anglicky)
Externí odkazy
[editovat | editovat zdroj]Obrázky, zvuky či videa k tématu viktorie na Wikimedia Commons
Slovníkové heslo viktorie ve Wikislovníku
Taxon Victoria ve Wikidruzích