Sek-butyllithium
sek-Butyllithium | |
---|---|
![]() Strukturní vzorec | |
![]() Model struktury | |
Obecné | |
Systematický název | but-2-yllithium |
Funkční vzorec | CH3CH2CH(Li)CH3 |
Sumární vzorec | C4H9Li |
Vzhled | bezbarvá kapalina[1] |
Identifikace | |
Registrační číslo CAS | 598-30-1 |
EC-no (EINECS/ELINCS/NLP) | 209-927-7 |
PubChem | 102446 |
SMILES | [Li+].CC[CH-]C |
InChI | InChI=1S/C4H9.Li/c1-3-4-2;/h3H,4H2,1-2H3;/q-1;+1 |
Vlastnosti | |
Molární hmotnost | 64,055 g/mol |
Bezpečnost | |
[1] | |
H-věty | H250 H260 H314 H318[1] |
P-věty | P210 P222 P223 P230 P231 P231+232 P233 P260 P264 P264+265 P280 P301+330+331 P302+335+334 P302+361+354 P304+340 P305+354+338 P316 P317 P321 P363 P370+378 P402+404 P405 P501[1] |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
sek-Butyllithium, zkráceně sek-BuLi nebo s-BuLi, je organokovová sloučenina se vzorcem CH3CH2CH(Li)CH3, používaná v organické syntéze jako zdroj sek-butylových karboaniontů.[2]
Příprava
[editovat | editovat zdroj]Sek-BuLi lze získat reakcí sek-butylhalogenidů s kovovým lithiem:[3]
Vlastnosti
[editovat | editovat zdroj]Fyzikální vlastnosti
[editovat | editovat zdroj]sek-Butyllithium je bezbarvá viskózní kapalina.[2][4]
Hmotnostní spektrometrií bylo zjištěno, že čistá sloučenina má tetramerní strukturu.[5]
Tetramer se vytváří i v roztocích této látky v organických rozpouštědlech, jako jsou benzen, cyklohexan a cyklopentan.[4] Roztok v cyklopentanu vytváří, jak bylo zjištěno 6Li-NMR, za teplot pod −41 °C hexamer.[6]
V rozpouštědlech dodávajících elektrony, jako je například tetrahydrofuran, se vyskytuje rovnováha mezi monomerem a dimerem.[7]
Chemické vlastnosti
[editovat | editovat zdroj]Vazba uhlík-lithium je silně polární, což způsobuje zásaditost uhlíkového atomu, podobně jako u jiných organolithných sloučenin. Sek-butyllithium je silnější zásadou než odpovídající primární sloučenina, n-butyllithium, a vykazuje také silnější sterické efekty. S-BuLi se používá na deprotonace velmi slabých karbonových kyselin, kde n-BuLi není dostatečně reaktivní; vzhledem ke značné zásaditosti je však třeba s touto látkou zacházet opatrněji, než s n-BuLi - například diethylether s s-BuLi reaguje za pokojové teploty do několika minut, zatímco etherové roztoky n-BuLi jsou stálé.[2]
Sloučenina se za pokojové teploty pomalu rozkládá, za vyšších teplot je rozklad (na hydrid lithný a buteny) rychlejší.[8][9]
Použití
[editovat | editovat zdroj]Využití s-butyllithia jsou často podobná jako u ostatních organolithných činidel.
Společně se sparteinem, sloužícím jako chirální pomocník, lze sek-butyllithium použít na enantioselektivní deprototonace.[10] To je také vhodné pro lithiace arenů.[11]
Reference
[editovat | editovat zdroj]V tomto článku byl použit překlad textu z článku sec-Butyllithium na anglické Wikipedii.
- ↑ a b c d https://pubchem.ncbi.nlm.nih.gov/compound/102446
- ↑ a b c T. V. Ovaska. Encyclopedia of Reagents for Organic Synthesis. New York: John Wiley & Sons, 2001. ISBN 0471936235. DOI 10.1002/047084289X.rb397. Kapitola s-Butyllithium.
- ↑ D. R. Hay; Z. Song; S. G. Smith; P. Beak. Complex-induced proximity effects and dipole-stabilized carbanions: kinetic evidence for the role of complexes in the α-lithiations of carboxamides. Journal of the American Chemical Society. 1988. DOI 10.1021/ja00232a029.
- ↑ a b Ulrich Wietelmann; Richard J. Bauer. Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry. Weinheim: Wiley-VCH, 2000-06-15. Dostupné online. ISBN 978-3-527-30673-2. DOI 10.1002/14356007.a15_393. Kapitola Lithium and Lithium Compounds, s. a15_393.
- ↑ D. Plavsic; D. Srzic; Leo Klasinc. Mass spectrometric investigations of alkyllithium compounds in the gas phase. The Journal of Physical Chemistry. 1986, s. 2075–2080. Dostupné online. ISSN 0022-3654. DOI 10.1021/j100401a020.
- ↑ Gideon Fraenkel; Mark Henrichs; Michael Hewitt; Biing Ming Su. Structure and dynamic behavior of a chiral alkyllithium compound: carbon-13 and lithium-6 NMR of sec-butyllithium. Journal of the American Chemical Society. 1984, s. 255–256. Dostupné online. ISSN 0002-7863. DOI 10.1021/ja00313a052.
- ↑ Walter Bauer; William R. Winchester; Paul von R. Schleyer. Monomeric organolithium compounds in tetrahydrofuran: tert-butyllithium, sec-butyllithium, supermesityllithium, mesityllithium, and phenyllithium. Carbon-lithium coupling constants and the nature of carbon-lithium bonding. Organometallics. 1987, s. 2371–2379. Dostupné online. ISSN 0276-7333. DOI 10.1021/om00154a017.
- ↑ William H. Glaze; Jacob Lin; E. G. Felton. The Thermal Decomposition of sec-Butyllithium. The Journal of Organic Chemistry. 1965, s. 1258–1259. Dostupné online. ISSN 0022-3263. DOI 10.1021/jo01015a514.
- ↑ William H. Glaze; Jacob Lin; E. G. Felton. The Pyrolysis of Unsolvated Alkyllithium Compounds. The Journal of Organic Chemistry. 1966, s. 2643–2645. Dostupné online. ISSN 0022-3263. DOI 10.1021/jo01346a044.
- ↑ Karen V. L. Crépy; Tsuneo Imamoto. Preparation of (S,S)-1,2-bis(tert-Butylmethylphosphino)ethane ((S,S)-t-bu-bisp*) as a Rhodium Complex. Organic Syntheses. 2005, s. 22. DOI 10.15227/orgsyn.082.0022.
- ↑ X. Wang; S. O. de Silva; J. N. Reed; R. Billadeau; E. J. Griffen; A. Chan; V. Snieckus. 7-Methoxyphthalide. Organic Syntheses. 1995, s. 163. DOI 10.15227/orgsyn.072.0163.
Externí odkazy
[editovat | editovat zdroj]Obrázky, zvuky či videa k tématu Sek-butyllithium na Wikimedia Commons