Léon Boëllmann
Léon Boëllmann | |
---|---|
![]() | |
Narození | 25. září 1862 Ensisheim |
Úmrtí | 11. října 1897 (ve věku 35 let) Paříž |
Příčina úmrtí | tuberkulóza |
Místo pohřbení | Hřbitov Montmartre |
Alma mater | Niedermeyerova škola v Paříži |
Povolání | hudební skladatel, varhaník a hudební kritik |
Zaměstnavatel | Národní konzervatoř hudby a tance v Paříži |
Ocenění | prix Chartier důstojník Řádu akademických palem |
Děti | Marie-Louise Gigout-Boëllmann |
Funkce | kapelník (Kostel svatého Vincence z Pauly; od 1881) soudce |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Léon Boëllmann (25. září 1862 – 11. října 1897) byl francouzský skladatel, známý především svými skladbami pro varhany. Jeho nejznámější skladbou je Suite gothique (1895), která je stálicí varhanního repertoáru, zejména její závěrečná tokáta.
Život
[editovat | editovat zdroj]Boëllmann se narodil v Ensisheimu (Haut-Rhin, Alsasko), jako syn lékárníka. V roce 1871, ve věku devíti let, vstoupil na École de Musique Classique et Religieuse (L'École Niedermeyer) v Paříži, kde studoval u jejího ředitele Gustava Lefèvrea a Eugèna Gigouta. Tam Boëllmann vyhrál první ceny v soutěžích ve hře na klavír a varhany (kontrapunkt, fuga, prosté písně a kompozice).[1] Po promoci v roce 1881 byl Boëllmann najat jako „chórový vahraník“ v kostele svatého Vincence de Paul[2] v 10. pařížském obvodu a o šest let později se stal kantorem a titulárním varhaníkem, kterým zůstal až do své brzké smrti, pravděpodobně na tuberkulózu.
V roce 1885 se Boëllmann oženil s Louisou, dcerou Gustava Lefèvrea a neteří Eugèna Gigouta, do jehož domu se pár přestěhoval (bezdětný Gigout si Boëllmanna osvojil). Boëllmann poté učil v Gigoutově škole hru na varhany a improvizaci.
Jako oblíbený Gigoutův žák se Boëllmann pohyboval v nejlepších kruzích francouzského hudebního světa, spřátelil se s mnoha umělci a mohl koncertovat jak v Paříži, tak v provinciích.[3] Boëllmann se stal známým jako „oddaný učitel, okouzlující kritik, nadaný skladatel a úspěšný umělec... který ze vzdorovitých nástrojů vyluzoval příjemné zvuky“. Boëllmann také psal hudební kritiku pro L'Art musical pod pseudonymem „le Révérend Père Léon“ a „un Garçon ze Salle Pleyel“.[4]
Boëllmann zemřel v roce 1897 ve věku pouhých 35 let. Po smrti jeho manželky v následujícím roce Gigout vychoval jejich tři sirotky, z nichž se Marie-Louise Boëllmann-Gigout (1891–1977) stala známou varhanní učitelkou.[5]
Dílo
[editovat | editovat zdroj]Za šestnáct let svého profesního života složil Boëllmann asi 160 skladeb všech žánrů. Věrný stylu Césara Francka a jako obdivovatel Saint-Saënse vykazuje Boëllmann ve svém díle postromantickou estetiku konce 20. století, která se zejména v jeho varhanních kusech projevuje "pozoruhodnou zvučností".[3] Jeho nejznámější skladbou je Suite gothique (1895), dnes stálice varhanního repertoáru, zejména její závěrečná Toccata, skladba „střední obtížnosti, ale brilantního účinku“, s dramatickým vedlejším tématem a rytmickým důrazem, díky kterému se stala populární už v Boëllmannově době.[6] Boëllmann také psal moteta a umělecké písně, díla pro klavír, jednu symfonii, [7] díla pro violoncello, orchestr a varhany a také sonátu pro violoncello (věnovanou Julesi Delsartovi) a další komorní díla.[8]
Seznam skladeb
[editovat | editovat zdroj]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/d/d0/Leon_Boellmann_a_l%27orgue_de_Saint-Vincent-de-Paul.jpg/220px-Leon_Boellmann_a_l%27orgue_de_Saint-Vincent-de-Paul.jpg)
Varhany
[editovat | editovat zdroj]- Douze pièces, op. 16 (1890)
- Suite gothique, op. 25 (1895)
- Suita Deuxième, op. 27 (1896)
- Les Heures mystiques, op. 29/30 (1896)
- Ronde française, op. 37 (arr. Choisnel)
- Offertoire sur les Noëls
- Fantaisie
Klavír
[editovat | editovat zdroj]- Valse, op. 8
- Deuxième valse, op. 14
- Aubade, op. 15 č. 1
- Feuillet d'album, op. 15 č. 3
- 2e Impromptu, op. 15 č. 4
- Improvizace, op. 28
- Nocturne, op. 36
- Ronde française, op. 37
- Gavotte
- Prélude & fugue
- Scherzo-Caprice
Komorní hudba
[editovat | editovat zdroj]- Klavírní kvartet f moll, op. 10
- Klavírní trio G dur, op. 19
- Sonáta pro violoncello a klavír a moll, op. 40
- Suita pro violoncello a klavír, op. 6 [9]
- 2 kusy pro violoncello a klavír, op. 31 [10]
- Kus pro violoncello a klavír [11]
Písně
[editovat | editovat zdroj]- Conte d'amour, op. 26 (3 melodie)
Orchestr
[editovat | editovat zdroj]- Fantaisie dialoguée, op. 35, pro varhany a orchestr
- Intermezzo, pro orchestr
- Ma bien aimée, pro zpěv a orchestr
- Rondel, pro malý orchestr
- Scènes du Moyen-Âge, pro orchestr
- Symfonie F dur, op. 24
- Variace symfonií, op. 23, pro violoncello a orchestr
Vybrané nahrávky
[editovat | editovat zdroj]- Suite gothique, op. 25, Suita Deuxième, op. 27, Offertoire sur des noëls, Carillon et Choral des Douze Pièces Op. 16, Deux esquisses, Fantaisie, Heures mystiques (úryvky), op. 29 & 30, Helga Schauerte-Maubouet, Kuhnovy varhany v Mindenské katedrále, Německo: Syrius SYR 141374.
Reference
[editovat | editovat zdroj]V tomto článku byl použit překlad textu z článku Léon Boëllmann na anglické Wikipedii.
- ↑ Felix Aprahamian, "Boëllmann, Léon", in New Grove Dictionary of Music and Musicians, vol. 2, p. 841.
- ↑ The organ was built by one of the most noted makers of the nineteenth century, Aristide Cavaillé-Coll.
- ↑ a b Havard de la Montagne.
- ↑ Aprahamian.
- ↑ Denis Havard de la Montagne, "Léon Boëllmann", Musimem.com; Aprahamian.
- ↑ Aprahamian; Havard de la Montagne.
- ↑ Archivovaná kopie. [s.l.]: [s.n.] Dostupné v archivu pořízeném dne 2008-10-31. Archivováno 31. 10. 2008 na Wayback Machine.
- ↑ Aprahamian; Dostupné online.
- ↑ https://imslp.org/wiki/Suite_for_Cello_and_Piano,_Op.6_(Boëllmann,_Léon)
- ↑ https://imslp.org/wiki/2_Pièces%2C_Op.31_(Boëllmann,_Léon)
- ↑ https://imslp.org/wiki/Pièce_pour_violoncelle_et_piano_(Boëllmann,_Léon)
Externí odkazy
[editovat | editovat zdroj]Obrázky, zvuky či videa k tématu Léon Boëllmann na Wikimedia Commons
- Stručný životopis a přehled varhanní hudby s doporučenými nahrávkami [online]. Naxos Records [cit. 2008-08-24]. Dostupné online.
- PEETZ, Juliane. Stručný životopis a noty na recitál [online]. 2004 [cit. 2008-08-24]. Dostupné online. (německy)
- Stručný životopis Boëllmanna (stejný jako odkaz výše, ale přeložený pomocí Google do angličtiny)
- Podrobná biografie s několika obrázky (francouzsky)
- Podrobný životopis s několika obrázky (stejný odkaz jako výše, ale přeložený pomocí Google do angličtiny)
- Leon Boëllmann Piano Quartet, Op.10 & Klavírní trio, Op.19 Sound-bites
- Verset de procession, pro varhany (ze sbírky digitálních partitur Sibley Music Library)