Korsická garda
Korsická garda | |
---|---|
![]() Voják, důstojník a vyšší důstojník korsické gardy v roce 1656, z knihy „La Corse militaire“, od markýze Paula D'Ornana (1904) | |
Země | ![]() |
Vznik | 1603 |
Zánik | 1662 |
Typ | pěchota |
Funkce | ochrana papeže, milice |
Velikost | 600 - 700 |
Velitelé | Mario Chigi, Pasquino Corso |
Korsická garda (italsky Guardia Corsa) byla vojenskou jednotkou papežského státu v Římě, která sloužila jako městská milice a osobní ochranka papeže.
Dějiny
[editovat | editovat zdroj]Korsičané v Římě
[editovat | editovat zdroj]Přistěhovalci z Korsiky se v okolí Říma objevili nejpozději v 9. století. Jejich příliv do střední Itálie se v důsledku chudoby na Korsice ještě zvýšil během 15. století.
Na počátku 16. století vznikla velká korsická komunita v oblasti Trastevere, kde využívala kostel San Crisogono.[1] I po přesunu do Říma však Korsičané zůstávali jedněmi z nejchudších obyvatel města a často se uchylovali ke zločinům. Měli v Římě velmi špatnou pověst a dokonce proti nim bylo vydáno několik dekretů. Například papež Sixtus IV. jim v roce 1475 povolil usadit se ve městě pouze v případě, že zaplatí vysokou kauci a nebudou nosit zbraně. Papež Alexandr VI. v roce 1500 dokonce nařídil všechny Korsičany z území celého papežského státu vyhnat.
Ve snaze uniknout z chudoby se mnozí přistěhovalci nechávali najímat do papežských služeb, přičemž největší perspektivu měla služba vojenská. I přes nevalnou pověst byli Korsičané v 16. století považováni za velmi odvážné. V Galerii map ve Vatikánu dopsal italský kartograf Ignazio Danti někdy v letech 1580 až 1583 do kartuše nad mapou Korsiky: „Korsika dostala od přírody čtyři hlavní dary: své koně, své psy, své hrdé a odvážné muže a svá vína...“. Korsičtí muži tak snadno nacházeli uplatnění v papežském vojsku, kde mohli dosáhnout důstojnické hodnosti a tím i vysokého společenského postavení.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/7/73/Vatikanische_Museen_58.jpg/220px-Vatikanische_Museen_58.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/1/19/Regnier-Desmarais-Histoire-des-d%C3%A9meslez-de-la-Cour-de-France-avec-la-Cour-de-Rome_MG_0687.tif/lossy-page1-220px-Regnier-Desmarais-Histoire-des-d%C3%A9meslez-de-la-Cour-de-France-avec-la-Cour-de-Rome_MG_0687.tif.jpg)
Založení gardy
[editovat | editovat zdroj]V roce 1603 papež Klement VIII. naverboval na Korsice šest set pěšáků. Tento akt je pokládán za oficiální počátek papežské Korsické gardy, ačkoliv došlo spíše k reorganizaci a doplnění již existujících jednotek. Vojáci byli ubytováni ve čtvrti Regola při kostele Santissima Trinità dei Pellegrini a ve čtvrti Ponte v Uličce vojáků (italsky Vicolo dei Soldati).
Korsická garda byla v roce 1637 papežem Urbanem VIII. posílena o dalších čtyři sta mužů, a to kvůli nárůstu kriminality ve městě. Jejich příchod však situaci patrně nezlepšil. Všichni Korsičané, včetně příslušníků gardy, byli v Římě i nadále nechvalně proslulí svou tendencí pouštět se do bojů a rvaček. Mezi jednotlivými vojenskými skupinami často docházelo k potyčkám, které nezřídka končily zraněním na obou stranách.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/1/16/MonetaGuardiaCorsa.jpg/220px-MonetaGuardiaCorsa.jpg)
Konec korsické gardy
[editovat | editovat zdroj]V roce 1662 došlo v Římě k incidentu, který vedl k rozpuštění Korsické gardy. Ve městě se nacházelo velké množství zahraničních ambasád s vlastními vojenskými posádkami. Diplomatické mise využívaly práva exteritoriality v okolí svých ambasád a nechávaly „svá“ území hlídat vlastními vojáky. Tak docházelo k mnoha paradoxním situacím včetné té, kdy francouzští vojáci kontrolovali vstup na most, po kterém museli denně cestou z kasáren přecházet příslušníci korsické gardy. Potyčka na sebe nenechala dlouho čekat.
Dne 20. srpna se příslušníci gardy na mostě Ponte Sisto střetli se strážemi francouzského velvyslance. Bitka vyústila v obležení nedalekého francouzského velvyslanectví v paláci Farnese a ve smrtelná zranění na obou stranách. Francouzský král Ludvík XIV. využil situace k eskalaci vleklých sporů se Svatým stolcem. Papež byl pod pohrůžkou tažení francouzské armády do Říma nakonec dne 12. února 1664 donucen podepsat v Pise ponižující smlouvu, jíž byla korsická garda navždy rozpuštěna, někteří účastníci incidentu odsouzeni k oběšení a velitel gardy (současně papežův bratr) Mario Chigi vyhoštěn z Říma. Papež také musel nechat postavit u kostela Santissima Trinità dei Pellegrini „pyramidu hanby“, která mohla být stržena až po další ponižující omluvě od syna vyhoštěného velitele gardy v roce 1668.
Odkazy
[editovat | editovat zdroj]Související články
[editovat | editovat zdroj]Reference
[editovat | editovat zdroj]V tomto článku byl použit překlad textu z článku Corsican Guard na anglické Wikipedii.
- ↑ I CORSI SEPOLTI NELLA CHIESA DI SAN CRISOGONO IN ROMA. web.archive.org [online]. 2015-01-21 [cit. 2022-06-12]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu dne 2015-01-21.
Externí odkazy
[editovat | editovat zdroj]Obrázky, zvuky či videa k tématu Korsická garda na Wikimedia Commons
- Asociace Guardia Corsa, usilující o rehabilitaci Korsické gardy