infans
Llatí
[modifica]Adjectiu
[modifica]īnfāns m. f. n. (genitiu īnfāntis, comparatiu infantior, superlatiu infantissimus)
Declinació
[modifica]Tercera declinació, nominatiu d'una terminació.
Cas | Singular | Plural | |||
---|---|---|---|---|---|
Masc./Fem. | Neutre | Masc./Fem. | Neutre | ||
Nominatiu | īnfāns | īnfantēs | īnfantia | ||
Vocatiu | īnfāns | īnfantēs | īnfantia | ||
Acusatiu | īnfantem | īnfāns | īnfantēs | īnfantia | |
Genitiu | īnfantis | īnfantium | |||
Datiu | īnfantī | īnfantibus | |||
Ablatiu | īnfantī | īnfantibus |
Nom
[modifica]īnfāns m. (genitiu īnfantis)
Declinació
[modifica]Cas | Singular | Plural |
---|---|---|
Nominatiu | īnfāns | īnfantēs |
Vocatiu | īnfāns | īnfantēs |
Acusatiu | īnfantem | īnfantēs |
Genitiu | īnfantis | īnfantium |
Datiu | īnfantī | īnfantibus |
Ablatiu | īnfante | īnfantibus |