amenar
Català antic
[modifica]Verb
[modifica]amenar
Conjugació
[modifica]Conjugació antiga
Formes no personals | ||||||
---|---|---|---|---|---|---|
infinitiu | amenar | |||||
gerundi | amenant | |||||
participi | amenat | |||||
Formes personals simples | ||||||
indicatiu | io, yo, jo | tu | él, eyl, ell | nós, nosaltres | vós, vosaltres | éls, eyls, ells |
present | amen | amenes | amena | amenam | amenats | amenen |
amenau | ||||||
imperfet | amenava | amenaves | amenava | amenàvem | amenàvets | amenaven |
passat simple | amení | amenast | amenà | amenam | amenàs | amenaren |
amené | amenist | amenàrem | amenàrets | |||
amenares | amenàreu | |||||
futur | amenaré | amenaràs | amenarà | amenarem | amenarets | amenaran |
amenareu | ||||||
condicional | amenaria | amenaries | amenaria | amenaríem | amenaríets | amenarien |
amenaríeu | ||||||
subjuntiu | io, yo, jo | tu | él, eyl, ell | nós, nosaltres | vós, vosaltres | éls, eyls, ells |
present | amen | amens | amen | amenem | amenets | amenen |
ameneu | ||||||
imperfet | amenàs | amenasses | amenàs | amenàssem | amenàssets | amenassen |
amenara | amenares | amenara | amenàrem | amenàsseu | amenaren | |
amenàrets | ||||||
amenàreu | ||||||
imperatiu | – | tu | él, eyl, ell | nós, nosaltres | vós, vosaltres | éls, eyls, ells |
present | – | amena | amen | amenem | amenats | amenen |
– | amenau |