possehir
Català antic
[modifica]Verb
[modifica]possehir
- forma alternativa de posseir
- «Fon en temptació de cridar grans crits volent dir Muyra lo traydor que ab cautela: e ab decepció és entrat en aquesta cambra per possehir lo goig de aquest benauenturat lit.» (Joanot Martorell, Tirant lo Blanch, 1490)
Conjugació
[modifica]Conjugació antiga