Planerita
![]() | |
---|---|
![]() ![]() | |
Fórmula química | Al₆(PO₄)₂(HPO₄)₂(OH)₈·4H₂O |
Epònim | Dimitrii Ivanovich Planer (en) ![]() ![]() |
Localitat tipus | Mont Chernovskaya, Riu Chernaya, Verkhnyaya Sysert', óblast de Sverdlovsk, Districte Federal dels Urals, Rússia |
Classificació | |
Categoria | fosfats |
Nickel-Strunz 10a ed. | 8.DD.15 |
Nickel-Strunz 9a ed. | 8.DD.15 ![]() |
Nickel-Strunz 8a ed. | VII/D.08 ![]() |
Dana | 42.9.3.6 |
Heys | 19.2.10 |
Propietats | |
Sistema cristal·lí | triclínic |
Estructura cristal·lina | a = 7,704Å; b = 10,109Å; c = 7,390Å; α = 110,84°; β = 115,07°; γ = 70,76° |
Grup puntual | 1 - pinacoide |
Grup espacial | grup espacial 1 ![]() |
Color | blanc, verd clar, blau clar |
Exfoliació | no observada |
Fractura | irregular, desigual, subconcoïdal |
Tenacitat | fràgil |
Duresa | 5 |
Lluïssor | vítria, subvítria, cerosa, mat |
Color de la ratlla | blanc verdós, blanc |
Diafanitat | transparent, translúcida |
Densitat | 2,68 g/cm³ (mesurada); 2,71 g/cm³ (calculada) |
Propietats òptiques | biaxial |
Dispersió òptica | r < v feble |
Fluorescència | no fluorescent |
Més informació | |
Estatus IMA | mineral redefinit (Rd) ![]() |
Codi IMA | IMA1998 s.p. ![]() |
Any d'aprovació | 1862 |
Símbol | Pnr ![]() |
Referències | [1] |
La planerita és un mineral de la classe dels fosfats, que pertany al grup de la turquesa. Rep el seu nom en honor de Dimitrii Ivanovich Planer (1821-1882), mineralogista i antic director de les mines de coure de Gumeshevsk, a Rússia, qui va descobrir l'espècie en un indret proper a aquestes mines.
Característiques
[modifica]La planerita és un fosfat de fórmula química Al₆(PO₄)₂(HPO₄)₂(OH)₈·4H₂O. Cristal·litza en el sistema triclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 5. Forma una sèrie de solució sòlida amb la turquesa. És una espècie relacionada amb l'afmita i la kobokoboïta.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la planerita pertany a «08.DD - Fosfats, etc, només amb cations de mida mitjana, (OH, etc.):RO₄ = 2:1» juntament amb els següents minerals: chenevixita, luetheïta, acrocordita, guanacoïta, aheylita, calcosiderita, faustita, turquesa, afmita, childrenita, eosforita i ernstita.
Formació i jaciments
[modifica]Va ser descoberta al segle xix al mont Chernovskaya, prop el riu Chernaya, a l'óblast de Sverdlovsk, al Districte Federal dels Urals (Rússia). Ha estat trobada en tots els continents del planeta a excepció de l'Antàrtida. Als territoris de parla catalana ha estat descrita únicament a les mines de Rocabruna de Bruguers, a Gavà (Baix Llobregat, Barcelona).