GOES 14
![]() El GOES-14 durant el processament | |
Operador | NOAA/NASA |
---|---|
Contractistes principals | Boeing, ITT Corporation |
Model | BSS-601 |
Tipus de missió | Meteorològic |
Data de llançament | 27 de juny de 2009 22:51 GMT |
Coet transportador | Delta IV-M+(4,2) |
Lloc de llançament | CCAFS SLC-37B |
Durada de la missió | 10 anys |
COSPAR ID | 2009-033A |
Massa | 3.133 kg |
Font d'energia | 2,3 kilowatts del sistema fotovoltaic |
Elements orbitals | |
Règim | Geoestacionària |
Període orbital | 24 hores |
El GOES 14, conegut com a GOES-O abans d'entrar en servei, va ser un satèl·lit meteorològic operat per la National Oceanic and Atmospheric Administration dels Estats Units com a part del sistema Geostationary Operational Environmental Satellite. La nau va ser construïda per Boeing i es basa en el model de satèl·lit BSS-601. És el segon de tres satèl·lits GOES en utilitzar el model BSS-601, després del GOES 13, ue va ser llançat al maig de 2006.
Va ser llançat per United Launch Alliance a bord d'un coet Delta IV-M+(4,2) a les 22:51 GMT del 27 de juny de 2009, des del Space Launch Complex 37B al Cape Canaveral Air Force Station. En arribar a l'òrbita geoestacionària, el 7 de juliol, que va passar a denominar-se GOES 14. Es va sotmetre a una sèrie de 6 mesos de proves després del llançament[1] abans de completar la seva fase de comprovació i a continuació, es va col·locar en "mode d'emmagatzematge orbital" o en reserva.[2][3] La seva primera imatge completa va ser enviat el 27 de juliol de 2009.[4]
El GOES 14 va ser tret de l'emmagatzematge i va començar amb un minut d'exploracions ràpides de l'Huracà Isaac el 24 d'agost de 2012. En el 24 de setembre de 2012, va assumir el paper de GOES-East després que el GOES 13 va experimentar dificultats tècniques.[5] L'1 d'octubre de 2012 va començar a moure's cap a l'est a una velocitat de .9 graus per dia a una posició geoestacionària definitiva de 75 graus de longitud oest a una millor cobertura de la conca de l'Atlàntic, mentre que la resolució de problemes i reparació del GOES 13 continua.[6]
Llançament
[modifica]El primer intent de llançar el GOES-O va ser el 26 de juny de 2009, durant una finestra de llançament que va des de les 22:14-23:14 GMT (18:14-19:14 EDT).A causa de la pluja i llamps en el lloc de llançament, el llançament es va retardar des de l'inici de la finestra a les 22:44 GMT, i una vegada que això passés, es va restablir fins al final de la finestra. A les 22:59 GMT, es va aturar el llançament, ja que els molins de camp va detectar un fort camp elèctric inacceptable en l'atmosfera, i es va requerir quinze minuts d'aquesta neteja per tal de posar en marxa - ja que estava en la finestra de llançament.[7] The weather satellite was eventually launched on 27 June 2009.[8]
-
Llançament del GOES-O.
-
Aquesta és la primera de tot el disc tèrmic infraroig (IR) pel GOES 14.
Vegeu també
[modifica]Referències
[modifica]- ↑ Hillger, Don. «GOES-14 NOAA/Science Post Launch Test (PLT)». NOAA. Cooperative Institute for Research in the Atmosphere, 27-07-2009. [Consulta: 6 agost 2009].
- ↑ «New NOAA Satellite Reaches Orbit». NOAA, 27-06-2009 [Consulta: 6 agost 2009].
- ↑ «GOES-14 (O) Moving Into on-Orbit Storage Around Earth». Science Daily. [Consulta: February 7, 2010].
- ↑ «GOES-14 first full disk image» (JPEG (75k)). NOAA. [Consulta: 6 agost 2009].[Enllaç no actiu]
Standard file type 389K at http://www.osei.noaa.gov/Events/Current/UNIgoes208_G14.jpg[Enllaç no actiu]. - ↑ «GOES-14 Replaces GOES-13 as the GOES East Satellite». NOAA. Arxivat de l'original el 1 d’octubre 2012. [Consulta: 25 setembre 2012].
- ↑ http://earthsky.org/earth/goes-14-satellite-drifts-eastward-to-replace-malfunctioning-goes-13
- ↑ GOES-O Launch Coverage (Webcast). Cape Canaveral Air Force Station: NASA TV. 26 June 2009. Consulta: 6 August 2009.
- ↑ «Weather Scrub statement for Delta IV GOES-O launch». Spaceref.com, 26-06-2009 [Consulta: 6 agost 2009]. Arxivat 10 de setembre 2012 at Archive.is