Amel Tuka
Amel Tuka | |
---|---|
![]() Tuka 2017. | |
Lične informacije | |
Klub | AK Zenica |
Trener | Gianni Ghidini |
Rođenje | Kakanj | 9. januar 1991
Visina | 187 cm |
Težina | 77 kg |
Lični rekord(i) | |
Lični rekord(i) | 1:42.51[2] |
400 m | 46.15[1] |
Medalje | |
Ažurirano: 2. 10. 2019. |
Amel Tuka bosanskohercegovački je atletičar, čija su specijalnost utrke na 800 (primarna disciplina) i 400 metara; u obje discipline drži nacionalni rekord. Član je Atletskog kluba Zenica. Osvajač je srebrne medalje sa Svjetskog prvenstva 2019. i bronzane medalje sa Svjetskog prvenstva 2015.
Karijera
[uredi | uredi izvor]Atletikom se počeo baviti sasvim slučajno kad je 2008, kao učenik trećeg razreda STŠ "Kemal Kapetanović" iz Kaknja, učestvovao na Malim olimpijskim igrama u Zenici i pobijedio u utrci na 400 m. Trener AK Zenica Halid Sedić pozvao ga je na razgovor, nakon kojeg je Tuka postao član tog kluba. Budući da je živio u Kaknju, morao je svakodnevno dolaziti na treninge u Zenicu. Samo nekoliko mjeseci kasnije zabilježio je prvi uspjeh: pobijedio je na 400 i 800 m na državnom juniorskom prvenstvu. Slijedio je ulazak u reprezentaciju i učešće na Balkanskom juniorskom prvenstvu u Grčkoj, gdje je bio treći. Nakon tog uspjeha proglašen je atletskim otkrićem godine u Bosni i Hercegovini.[3]
Od 2010. stalni je član seniorske reprezentacije na takmičenju Treće lige Evropskog ekipnog prvenstva i na svim takmičenjima bio je na pobjedničkom postolju.
U junu 2013. pobijedio je na takmičenju Treće lige Evropskog ekipnog prvenstva s rezultatom 1:51.11. Mjesec kasnije, na Evropskom prvenstvu U-23, osvojio je treće mjesto na 800 m i postavio državni rekord 1:46.29.[4]
U 2014. osvojio je bronzanu medalju na Balkanskom prvenstvu u Piteștiju (1:50.67) da bi na svom drugom Evropskom prvenstvu u seniorskoj konkurenciji u Zürichu bio šesti s novim državnim rekordom 1:46.12.
U 2015. osvojio je zlatnu medalju na Balkanskom dvoranskom prvenstvu u Istanbulu (1:48.86). Dana 1. jula na mitingu u Velenju postavio je novi državni rekord, pobijedivši s rezultatom 1:44.19. Rekord je popravio već nakon 10 dana, pobijedivši i u Madridu s vremenom 1:43.84. Šest dana kasnije, u svom prvom nastupu na nekom od mitinga Dijamantne lige u karijeri, ponovo je popravio lični i državni rekord pobijedivši u Monaku s vremenom 1:42.51. To je bilo najbolje vrijeme sezone 2015. u tom trenutku, 32. rezultat svih vremena i četvrti u Evropi. U toj utrci pobijedio je i tadašnjeg olimpijskog viceprvaka Nijela Amosa i svjetskog prvaka Mohammeda Amana.
Na Svjetskom prvenstvu 2015. u Pekingu ostvario je rezultat karijere osvojivši bronzanu medalju iza svjetskog rekordera Davida Rudishe i Poljaka Adama Kszczota.[5] To je bio najveći uspjeh u historiji bosanskohercegovačke atletike dotad.
Na Memorijalu Van Damme u Bruxellesu, završnom mitingu Dijamantne lige 2015, osvojio je treće mjesto, što mu je bilo dovoljno i za treće mjesto u ukupnom poretku te discipline.[6]
Prema izboru Asocijacije balkanskih atletskih federacija (ABAF), Tuka je osvojio titulu najboljeg atletičara na Balkanu u 2015.[7]
Na atletskom mitingu u Sarajevu 11. juna 2016. popravio je lični i državni rekord na 400 m istrčavši 46.41, čime je izborio plasman na Evropsko prvenstvo u Amsterdamu.[8]
Kao generalna proba pred Olimpijske igre nastupio je na Evropskom prvenstvu 2016, osvojivši na kraju "najgore", četvrto mjesto. Na Igrama u Rio de Janeiru je u utrci kvalifikacija završio na drugom mjestu u svojoj grupi s rezultatom 1:45.72, te se kvalificirao za polufinale.[9] U polufinalnoj utrci završio je na četvrtom mjestu u svojoj grupi s rezultatom 1:45.24, te se nije uspio kvalificirati za finale, a ukupno je imao 12. vrijeme.[10]
U sljedeće dvije sezone doživio je pad forme i nije ostvarivao značajnije rezultate ni na prvenstvima ni na mitinzima. U sezoni 2019. počeo se vraćati u formu, počevši sa šestim mjestom na Evropskom dvoranskom prvenstvu u Glasgowu. Nakon dvoranskog dijela sezone nastavio je nastupati na mitinzima, postepeno poboljšavajući rezultate, pa je tako u Stockholmu ostvario drugu pobjedu na mitinzima Dijamantne lige u karijeri. Kulminacija sezone bilo je Svjetsko prvenstvo u Dohi, na kojem je prvo rutinski prošao kvalifikacije i polufinale da bi u finalu popravio historijski rezultat iz Pekinga 2015. osvojivši srebrnu medalju iza Amerikanca Donavana Braziera sa svojim rezultatom sezone 1:43.47.[11]
Olimpijski komitet Bosne i Hercegovine izabrao ga je 5. decembra 2019. za sportistu godine.[12]
Lični život
[uredi | uredi izvor]Pred istek 2018. diplomirao je na Mašinskom fakultetu Univerziteta u Zenici, stekavši zvanje diplomiranog inženjera mašinstva.[13]
Sedmicu poslije povratka sa Svjetskog prvenstva 2019. oženio se Aminom Pivić nakon četverogodišnje veze.[14]
Značajniji rezultati
[uredi | uredi izvor](a) Četvrto mjesto u polufinalu. Nije se plasirao u finale.[10]
1 Nije startao u polufinalu.
Ostalo
[uredi | uredi izvor]- 2015.
- 2019.
- Sportista godine (Olimpijski komitet Bosne i Hercegovine)[12]
- Sportista godine Bosne i Hercegovine (Nezavisne novine)
- Sportista godine Zeničko-dobojskog kantona (Sportski savez ZDK i NIPD Naša riječ; proglašeno 2020. za 2019)
Lični rekordi
[uredi | uredi izvor]Disciplina | Rezultat | Mjesto | Datum |
---|---|---|---|
400 m | 46.15[1] | ![]() |
29. 6. 2019. |
800 m | 1:42.51 | ![]() |
17. 7. 2015. |
Reference
[uredi | uredi izvor]- ^ a b "Tuka postavio novi državni rekord na 400 metara". BHRT. 29. 6. 2019. Arhivirano s originala, 2. 10. 2019. Pristupljeno 2. 10. 2019.
- ^ "Tuka poised to spring a surprise in Beijing". worldathletics.org (jezik: engleski). 29. 7. 2015. Arhivirano s originala, 12. 11. 2019. Pristupljeno 8. 6. 2021.
- ^ Bišić, Elmedin (25. 6. 2013). "Amel Tuka, otkriće bh. atletike: "Moramo vjerovati u sebe"". novovrijeme.ba. Arhivirano s originala, 11. 10. 2014. Pristupljeno 23. 9. 2015.
- ^ "Rezultati utrke na 800 m na EP U-23 2013". sportresult.com. Arhivirano s originala, 20. 8. 2014. Pristupljeno 23. 9. 2015.
- ^ "Svjetsko atletsko prvenstvo u Dohi: srebrna medalja za Amela Tuku". balkans.aljazeera.net. Pristupljeno 9. 7. 2021.
- ^ "Diamond Race Standings after 7 of 7 Meetings – Men's 800 m". brussels.diamondleague.com. 11. 9. 2015. Arhivirano s originala, 11. 9. 2015. Pristupljeno 11. 9. 2015.
- ^ "Amel Tuka najbolji atletičar Balkana!". RTV BN. 21. 10. 2015. Arhivirano s originala, 4. 3. 2016. Pristupljeno 23. 5. 2016.
- ^ Kenan Kaloper (11. 6. 2016). "(FOTO) Amel Tuka oborio lični rekord na mitingu u Sarajevu". sport1.ba. Arhivirano s originala, 20. 6. 2016. Pristupljeno 14. 6. 2016.
- ^ "Tuka imao četvrto najbolje vrijeme u kvalifikacijama na 800 m". Klix.ba. Arhivirano s originala, 16. 8. 2016. Pristupljeno 17. 8. 2016.
- ^ a b "Amel Tuka završio četvrti u polufinalnoj utrci na 800 metara". Radio Sarajevo. Arhivirano s originala, 17. 8. 2016. Pristupljeno 17. 8. 2016.
- ^ "Svjetsko atletsko prvenstvo u Dohi: srebrna medalja za Amela Tuku". Al Jazeera Balkans. 1. 10. 2019. Arhivirano s originala, 2. 10. 2019. Pristupljeno 1. 10. 2019.
- ^ a b "Amel Tuka sportista godine u izboru OKBiH". N1. 5. 12. 2019. Arhivirano s originala, 7. 12. 2019. Pristupljeno 7. 12. 2019.
- ^ "Amel Tuka postao diplomirani inžinjer mašinstva". Klix.ba. 28. 12. 2018. Arhivirano s originala, 20. 10. 2019. Pristupljeno 20. 10. 2019.
- ^ "Raskošno vjenčanje u Zenici: Amel Tuka oženio lijepu Aminu Pivić". Klix.ba. 12. 10. 2019. Arhivirano s originala, 20. 10. 2019. Pristupljeno 20. 10. 2019.
Vanjski linkovi
[uredi | uredi izvor]- IAAF-profil
- Profil Arhivirano 16. 11. 2017. na Wayback Machine na All-athletics.com
- Profil na tilastopaja.org
- Intervju s Amelom Tukom, serijal "Oni pobjeđuju", Al Jazeera Balkans, 9. 9. 2015.
Prethodi: | Nosilac zastave Bosne i Hercegovine na Olimpijskim igrama: Rio de Janeiro 2016. Tokio 2020. |
Slijedi: |
Amel Mekić | Larisa Cerić Mesud Pezer |
- Rođeni 1991.
- Biografije, Kakanj
- Bosanskohercegovački atletičari
- Bosanskohercegovački srednjoprugaši
- Bosanskohercegovački olimpijci
- Sportisti na SP u atletici (Bosna i Hercegovina)
- Atletičari na Ljetnim olimpijskim igrama 2016.
- Atletičari na Ljetnim olimpijskim igrama 2020.
- Sportista godine Bosne i Hercegovine
- Živi ljudi