Лев (Шептицький)
Лев III Шепти́цький (у світі Лев Людовік Шептицький;[1] 23 серпня 1717, Шептичі, нині Самбірському районі Львівської області — 13 травня 1779, Радомишль) — український церковний діяч, греко-католицький митрополит Київський, Галицький та всієї Русі.
Лев (Шептицький) | ||
![]() | ||
| ||
---|---|---|
1778 — 1779 | ||
Обрання: | 1778 | |
Церква: | Руська унійна церква | |
Попередник: | Пилип Феліціян Володкович | |
Наступник: | Ясон Смогожевський | |
| ||
1747 — 1778 | ||
Попередник: | Онуфрій Шумлянський | |
Наступник: | Петро Білянський | |
Діяльність: | католицький священник, католицький єпископ | |
Народження: | 23 серпня 1717 с. Шептичі, нині Самбірський район, Львівська область, Україна | |
Смерть: | 13 травня 1779 (61 рік) м. Радомишль | |
Батько: | Филип | |
Мати: | Єлисавета | |
Єп. хіротонія: | 9 березня 1747 | |
Нагороди: | ||
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/d/dc/Herb_Szeptycki.svg/150px-Herb_Szeptycki.svg.png)
Біографія
ред.Народився 23 серпня 1717 року в с. Шептичі (нині Самбірському районі Львівської області, Україна).
Вчився у Папських Колегіях театинців у Львові й у Римі.
Вступив до ордену Василіян, під час дубненської капітули (1743 р.) став архімандритом у Мелечі. Після смерті стрийка Атанасія Шептицького 1748 р. іменовано його єпископом Львівським, Галицьким і Кам'янецьким.
З переходом Галичини в склад Габсбурзької монархії Л. Шептицький боронив селянство, що викликало неприхильність частини шляхти. Єпископ Лев створив при трьох своїх катедрах капітули; наслідком його заходів створено 1774 р. у Відні «Барбареум» для всіх греко-католиків Австрійської монархії. Л. Шептицький домагався відновлення галицької митрополії; підготував заснування Генеральної Семінарії (тепер Львівська духовна семінарія Святого Духа) у Львові.
1762 р. митрополит Київський Феліціян Володкович номінував Шептицького своїм коад'ютором з правами наступництва. Після смерті Феліціяна (Володковича), Лев управляв київською митрополією у 1778–1779 рр.
1 червня 1766 року здійснив посвячення (пишне, коштом фундатора Миколи Василя Потоцького) нової Церкви Успіння Пресвятої Діви Марії в Городенці[2].
Львівський латинський архієпископ Вацлав Сераковський конфліктував з ним, оскільки унійний владика намагався утворити Унійну митрополію з центром у Львові.[3]
Помер у Радомишлі.
Проголошення чудотворною ікони «Цариця Карпат»
ред.1736 р. ікона Гошівської Богоматері заблищала великим сяйвом, а потім на обличчі Богородиці залишилась немовби роса, а з очей спливали сльози, що засвідчило багато людей і місцевий священик. Лев Шептицький, після проведення церковного розслідування, окремим декретом проголосив ікону Богоматері з Гошівського монастиря чудотворною. Від того часу ікона Гошівської Богоматері прославилась багатьма чудами, які було детально розслідувані та зафіксовані в спеціальній книзі, та отримала назву «Цариця Карпат»[4].
Див. також
ред.Примітки
ред.- ↑ Orłowicz M. Ilustrowany przewodnik po Lwowie ze 102 ilustracjami i planem miasta.— Lwów-Warszawa, 1925. — S. 150. (пол.)
- ↑ Barącz S. Pamiątki buczackie. — Lwów : Drukarnia «Gazety narodowej», 1882. — S. 56. (пол.)
- ↑ Petrus J. Domus Sapientiae Leopoliensis [Архівовано 12 березня 2017 у Wayback Machine.] // Sztuka Kresów Wschodnich: materiały sesji naukowej. — Kraków, 1998. — № III. — S. 227—228. (пол.)
- ↑ Проща — паломництво у східній католицькій традиції. Архів оригіналу за 16 листопада 2011. Процитовано 28 вересня 2010.
Література
ред.- Войтович Л. Шептицькі // Енциклопедія історії України : у 10 т. / редкол.: В. А. Смолій (голова) та ін. ; Інститут історії України НАН України. — К. : Наукова думка, 2013. — Т. 10 : Т — Я. — С. 633—634. — ISBN 978-966-00-1359-9.
- Енциклопедія українознавства : Словникова частина : [в 11 т.] / Наукове товариство імені Шевченка ; гол. ред. проф., д-р Володимир Кубійович. — Париж — Нью-Йорк : Молоде життя, 1955—1995. — ISBN 5-7707-4049-3.
Це незавершена стаття про релігійного діяча чи діячку УГКЦ. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |