Зеленський Володимир Олександрович
Володи́мир Олекса́ндрович Зеле́нський (нар. 25 січня 1978, Кривий Ріг, Дніпропетровська область, Українська РСР, СРСР) — український державний діяч, шостий і чинний Президент України з 20 травня 2019 року[⇨]. До вступу на посаду здобув популярність як шоумен, актор, комік, режисер, продюсер і сценарист. Був співвласником і художнім керівником «Студії Квартал-95» (2003—2019) та генеральним продюсером телеканалу «Інтер» (2010—2012). Політичну кар'єру розпочав 2019 року та балотувався на виборах президента України 2019 року. За підсумками голосування обраний Президентом України[⇨]. Кар'єрний шлях розпочав з участі в КВК у командах «Запоріжжя — Кривий Ріг — Транзит», «Збірна Кривого Рогу» та «95-й квартал», в останній з яких Володимир Зеленський був капітаном, актором і автором більшості номерів[⇨]. 2003 року, після виходу з КВК, його команда «95-й квартал» почала давати концерти на телебаченні. Уже як «Студія Квартал-95» 2005 року команда створює шоу «Вечірній квартал», в якому Володимир Зеленський постає ідеологом, автором, режисером і провідним актором[⇨]. У 2010—2011 роках працював генеральним продюсером телеканалу «Інтер»[⇨]. Упродовж своєї кар'єри виступав у численних телепроєктах, найпримітніше — у ролі актора («Вечірній квартал»), ведучого («Київ вечірній», «Ліга сміху») та судді («Розсміши коміка»)[⇨] Володимир Зеленський брав участь у виробництві понад двох десятків кінофільмів і телесеріалів як актор (зокрема «Кохання у великому місті», «8 перших побачень», «Я, ти, він, вона»), продюсер (як-от «Свати», «Я буду поруч», «Кохання у великому місті 3»), сценарист («Свати»), а також був актором дубляжу («Хортон», «Пригоди Паддінгтона» та інші)[⇨].
Володимир Зеленський | |||||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
![]() | |||||||||||
![]() | |||||||||||
Нині на посаді | |||||||||||
На посаді з | 20 травня 2019 | ||||||||||
Прем'єр-міністр | Володимир Гройсман (2016—2019) Олексій Гончарук (2019—2020) Денис Шмигаль (з 2020) | ||||||||||
Попередник | Петро Порошенко | ||||||||||
Народився | 25 січня 1978[10][11] (46 років) Кривий Ріг, СРСР[12][13][14] | ||||||||||
Відомий як | комік, актор, телеведучий, сценарист, продюсер, режисер, політик | ||||||||||
Місце роботи | Студія Квартал-95, Інтер, 1+1 і Офіс Президента України | ||||||||||
Громадянство | ![]() | ||||||||||
Національність | український єврей[1][2][3][4][5] | ||||||||||
Освіта | вища юридична | ||||||||||
Alma mater | Криворізький економічний інститут | ||||||||||
Політична партія | Безпартійний[9] | ||||||||||
Батько | Олександр Зеленський | ||||||||||
Мати | Римма Зеленська | ||||||||||
У шлюбі з | Олена Зеленська | ||||||||||
Діти | Олександра Зеленська Кирило Зеленський | ||||||||||
Релігія | Юдеохристиянство [6] [7] [8] | ||||||||||
Нагороди |
Премія Бориса Нємцова (2022) Премія Вінстона Черчилля за лідерство (2022) «Телетріумф» (багаторазово) [⇨] | ||||||||||
Підпис | ![]() | ||||||||||
![]() | |||||||||||
![]() | |||||||||||
![]() | |||||||||||
![]() |
Ця стаття є частиною серії статей про Володимира Зеленського | |
---|---|---|
Вибори Бізнес Сім'я |
Протягом 2015—2018 років Володимир Зеленський грав у телесеріалі «Слуга народу» роль Василя Голобородька — вчителя історії, якого обирають Президентом України[⇨]. Перші три серії третього сезону серіалу вийшли безпосередньо перед першим туром виборів Президента України 2019, у яких Володимир Зеленський брав участь як висуванець однойменної з телесеріалом партії «Слуга народу» і здобув найбільшу кількість голосів. Після перемоги в другому турі виборів обраний на посаду Президента України[⇨]. Володимира Зеленського неодноразово критикувала громадськість[⇨]. З-поміж іншого його звинувачували у національній меншовартості[⇨] і зв'язках з олігархом Ігорем Коломойським[⇨]. Зеленський був фігурантом декількох історій, пов'язаних з офшорами[⇨] і приховуванням незадекларованого маєтку в Італії[⇨].З початком російського вторгнення в Україну зайняв позицію, спрямовану на захист суверенітету України[15]. За оцінкою численних світових ЗМІ, Зеленський прийняв роль, якої від нього майже ніхто не очікував[16]. За версією журналу «Time», Зеленський став найвпливовішою людиною 2022 року набравши 5 % голосів (понад 3,3 мільйона читачів)[⇨]. 7 березня 2022 року отримав Премію свободи імені Рональда Рейгана за «За його мужню боротьбу з тиранією та за його незламну позицію щодо свободи та демократії»[⇨]. 26 липня 2022 року прем'єр-міністр Великої Британії Борис Джонсон вручив Зеленському премію лідерства імені Черчилля «за неймовірну мужність, опір і гідність перед обличчям варварського вторгнення Путіна». 28 липня 2022 року був нагороджений найвищою нагородою Литви — орденом Вітовта Великого. 8 лютого 2023 року Президент Франції Емманюель Макрон нагородив Зеленського орденом Почесного легіону[⇨].
Життєпис
Народився 25 січня 1978 року в Кривому Розі[17] в єврейській сім'ї[1][2][3][4][5][18].
Батько — Олександр Зеленський — доктор технічних наук, професор, завкафедри інформатики та інформаційних технологій Державного університету економіки і технологій[19], мати Римма працювала інженером[20][21][22], дід Семен Зеленський брав участь в Другій світовій війні[джерело?].
Перед вступом до другого класу криворізької школи (потім — гімназії) № 95 жив чотири роки у Монголії (у місті Ерденет), де батько працював на будівництві гірничо-збагачувального комбінату[23]. У Кривому Розі мешкав на житломасиві «Мурашник» на Соцмісті у Металургійному районі міста. У 16 років склав TOEFL у Дніпропетровську й отримав грант на освіту в Ізраїлі, але не поїхав, бо батько не дозволив[22]. Юридичну освіту здобув у 2000 році на факультеті правознавства Криворізького економічного інституту (на той час був філіалом Київського економічного університету імені Вадима Гетьмана). За фахом ніколи не працював, за винятком двох місяців практики[24].
КВК
У студентські роки захопився КВК, створив театр мініатюр «Беспризорник» (укр. Безпритульник). Водночас Зеленського запросили в команду КВК «Запоріжжя — Кривий Ріг — Транзит». Незабаром Володимир став не тільки танцювати в команді, а й виконувати ролі. У ній він став чемпіоном Вищої ліги КВК 1997 року[25]. Водночас із ним у команду прийшли майбутні актори «Студії Квартал-95»: Денис Манжосов, Юрій Крапов, Олександр Пікалов. Трохи пізніше створили команду «Збірна Кривого Рогу», а 1997 року з'явилась команда «95-й квартал»[26]. Володимир Зеленський став у ній не тільки капітаном і актором, а й автором більшості номерів.
З 1999 до 2003 року «95-й квартал» виступав у Вищій лізі КВК, учасники команди багато часу проводили в Москві, постійно гастролювали по СНД. Зеленський писав жарти для команди, й також сценарії для корпоративних свят, телепередач, концертів тощо. 2003 року відбувався конфлікт «95-го кварталу» з компанією «Амік». Володимиру Зеленському запропонували залишитися в КВК, але без команди — як автор і редактор. Втім, Зеленський відмовився і залишив КВК.
«Студія Квартал-95»
Наприкінці 2003 року телеканал «1+1» запропонував «95-му кварталу» зробити серію концертів, що складатимуться з найкращих номерів команди. 2004 року команда починає готувати свій найвідоміший проєкт, водночас підробляючи в різних телепередачах. Володимир веде кулінарне шоу «Містер Кук». Всі доходи вкладаються в спільний проєкт і 2005 року на телеканалі «Інтер» стартує телешоу «Вечірній квартал», ідеологом, автором, режисером і провідним актором якого став Володимир Зеленський. Шоу швидко набрало популярність і незабаром за рейтингами серед української аудиторії випередило КВК і «Comedy Club». Критики відносять «Вечірній квартал» до політичного кабаре — одного з традиційних театральних жанрів, характерного радше для Європи.
Згодом команда «95-й квартал» переросла в «Студію Квартал-95», власниками якої є Володимир Зеленський, Борис і Сергій Шефір. Студія випускає декілька проєктів («Вечірній квартал», «Бійцівський клуб», «Україно, вставай»), пише сценарії для телепередач («Пісня року», «Полундра»), мюзиклів («За двома зайцями», «Три мушкетери», «Дуже новорічне кіно, або ніч у музеї»), фільмів та корпоративів. У складі «Студії Квартал-95» виступав із волонтерськими концертами в АТО та жертвував кошти на потреби АТО. За фінансову допомогу українській армії проти нього в Росії порушено кримінальну справу 2015 року[27].
У квітні 2019 року Зеленський заявив, що виходить із бізнесу в «Студії Квартал 95»[28].
Продюсер телеканалу «Інтер»
23 грудня 2010 року призначений генеральним продюсером телеканалу «Інтер»[29]. 5 серпня 2011 року Зеленський звільнився з посади продюсера «Інтера», пояснивши це бажанням зосередитися на проєктах Студії Квартал-95[30], проте вже в листопаді того ж року повернувся на ту ж посаду[31]. 3 вересня 2012 року Зеленський звільнився з посади продюсера «Інтера»[32]. У жовтні 2012 року стало відомо, що Зеленський та «95 квартал» уклали угоду з телеканалом «1+1»[33].
Політична діяльність
У серпні 2014 року Зеленський виступив проти наміру Мінкульту створити список осіб з Росії, що створюють загрозу нацбезпеці України[34]. 2015 року, після виходу серіалу «Слуга народу» (а пізніше — фільму), почалися розмови про те, що Зеленський може бути кандидатом на посаду Президента України[35]. У грудні 2017 року юрист «Студії Квартал 95» Іван Баканов зареєстрував однойменну політичну партію — Слуга народу. У грудні 2018 року Зеленський заявив, що як президент він спробує припинити російсько-українську війну на Донбасі шляхом переговорів з Росією[36].
Президентські вибори (2019)
Володимир Зеленський оголосив про намір балотуватися у президенти України під час новорічного звернення в ефірі каналу 1+1[37]. 21 січня 2019 року партія «Слуга народу» на своєму з'їзді висунула Зеленського кандидатом у президенти[38], а 30 січня ЦВК офіційно зареєструвала кандидатуру Зеленського на виборах[39]. Соціологи почали включати кандидатуру Володимира Зеленського навесні 2018 року[40]. Протягом 2018 року його рейтинг коливався у межах 5—10 % підтримки, проте після оголошення про його політичні амбіції вже в середині січня він очолив рейтинг кандидатів у президенти, надалі збільшуючи свою перевагу над рейтингами своїх головних конкурентів Петра Порошенка та лідерки ВО «Батьківщина» Юлії Тимошенко[41].
Під час передвиборчої кампанії Зеленський позиціював себе як альтернативу старій політичній системі та старим політикам[42]. Багато в чому висока підтримка його кандидатури зумовлювалася невдоволеністю виборців поточним станом справ у державі — розчаруванням у фігурах політичної еліти, що були при владі майже 30 років[42], а також переважним переконанням виборців, що після 5 років, що минули з часу Революції гідності, країна рухається в, на їхню думку, неправильному напрямку[43].
Певною мірою кандидатура Зеленського ототожнювалася із зіграним ним персонажем серіалу «Слуга народу» вчителем історії Василем Голобородьком, який став «президентом з народу»[44][45], хоча головний політконсультант Зеленського Дмитро Разумков заперечував це та в інтерв'ю українським ЗМІ зазначив, що «кандидат в президенти Володимир Зеленський — це не образ його персонажа Василя Голобородька»[46]. Власну виборчу програму Володимир Зеленський запропонував написати своїм прихильникам[47]. Основними її пунктами стали реформування економіки України шляхом запровадження «нульової декларації» для бізнесу, переходу від солідарної до накопичувальної пенсійної системи, перетворення України на «електронну країну»[48].
Сам же Зеленський не озвучував нічого конкретного щодо своєї майбутньої політики[49]. Він намагався не виражати свої погляди публічно, уникав великих інтерв'ю, натомість провівши декілька пресконференцій і виступивши на дебатах проти Петра Порошенка[50].
Фінансування передвиборчої кампанії здійснювалося здебільшого коштом партії «Слуга народу» (16 млн грн), внесків фізичних осіб (68 млн грн) та коштів самого Зеленського (11,5 млн грн); загальний бюджет передвиборчої кампанії становив 102,8 млн гривень відповідно до фінансового звіту ЦВК[51]. Сам Зеленський заявив, що вартість його президентської кампанії становить 80,5 млн гривень його власних коштів, коштів його друзів та партнерів по бізнесу[52].
Під час передвиборчої кампанії обговорювалися можливі зв'язки Зеленського з олігархом Ігорем Коломойським[53]. Зокрема, зв'язки кандидата та бізнесмена досліджували проєкти журналістських розслідувань «Схеми» та Bihus.info. Журналісти виявили, що Зеленський користується послугами охоронців, які свого часу працювали на Коломойського[54], а до передвиборчого штабу входить юрист олігарха Андрій Богдан[55][56]. Однак штаб Зеленського, як і сам Ігор Коломойський, звинувачення в співпраці відкинули[57][58]. Через можливі зв'язки кандидата й олігарха низка публічних осіб та діячів культури закликали не голосувати за Володимира Зеленського[59][60].
Під час передвиборчої кампанії Володимир Зеленський запропонував, а Петро Порошенко підтримав ідею Зеленського про здачу аналізів на наявність алкоголю та наркотиків в організмі. Обоє кандидатів здали аналізи, але в різних місцях[61]. Володимир Кличко запропонував здати аналізи в міжнародну лабораторію VADA (Voluntary Anti-Doping Association), де їх здав Порошенко, але Зеленський знехтував його пропозицією та здавав аналізи в клініці «EuroLab», власник якої є його соратником та бізнес-партнером, а кров на аналіз у Зеленського в клініці його партнера брав актор забороненого[62] серіалу «Свати», відзнятого в тому числі студією «Квартал-95»[63][64]. Спочатку було оголошено, що результати будуть за декілька днів, але Зеленський оприлюднив їх у своєму facebook за три години із помилкою в даті[65]. Чинна на той час очільниця МОЗ Супрун заявила, що аналіз лише крові без нігтів та волосся не є дійсним показником наркотичної залежності, на перевірці якої наполягав Зеленський у своєму відеозверненні до Порошенка[66].
Володимир Зеленський під час дебатів на стадіоні «Олімпійський» заявив про те, що він не був в Росії з моменту початку війни. Однак, за твердженням журналістів програми «Схеми: корупція в деталях» (спільний проєкт Радіо Свобода і телеканалу «UA: Перший»), Зеленський відвідував Росію 4 рази в травні-червні 2014 року[67][68]. Також соціальними мережами почав ширитись фрагмент із програми ЧистоNews від 14 травня 2014, де Зеленський веде репортаж з Манежної площі в Москві[69]. Під час тих же теледебатів назвав «повстанцями» російських найманців, що воюють проти ЗСУ в складі терористичних збройних формувань ДНР та ЛНР на Донбасі[70]. За результатами голосування 31 березня Володимир Зеленський у першому турі посів перше місце, набравши 30,24 % голосів (проти 15,95 % за Петра Порошенка, який також вийшов до другого туру)[71]. 21 квітня в другому турі Зеленський переміг свого опонента з результатом у 73,22 % підтримки проти 24,45 % у тодішнього президента[72][73].
Президентство
20 травня 2019 року відбулася інавгурація Володимира Зеленського.
Першими указами новобраний президент сформував керівництво Адміністрації Президента[74] (главою ОП став Андрій Богдан[75]) та призначив начальником Генерального штабу ЗСУ Руслана Хомчака[76]. 21 травня 2019 року Зеленський власним указом достроково розпустив Верховну Раду VIII скликання, призначивши позачергові вибори 21 липня (замість чергових 27 жовтня)[77]. Призначив голову Національної інвестиційної ради[78].
19 вересня 2019 року заступникові голови Офісу президента Сергію Трофімову було передане посвідчення члена Українського товариства сліпих, виписане, на ім'я Володимира Зеленського, щоби він, як Президент, звернув увагу на підприємства, де працюють сліпі, та допомагав товариству та сліпим людям[79]. У відповідь на неодноразові прохання представників українських ЗМІ, 10—11 жовтня 2019 року Президент України Володимир Зеленський провів найтривалішу у світовій історії пресконференцію, що тривала понад 14 годин: з 10:03 ранку до 00:11 вночі наступної доби[80][81][82], та дав відповіді на понад 500 запитань[83] від понад 200-х з майже акредитованих 300 журналістів з центральних та регіональних ЗМІ України та ЗМІ інших країн: США, Великої Британії, Білорусі, Італії, Іспанії, Нідерландів, Росії, Туреччини, Японії тощо.
Представниками «Національного реєстру рекордів України» Володимиру Зеленському було вручено сертифікат про фіксацію рекорду як українського досягнення[84][85][86][87].
Кадрова політика: 20 травня 2019 року, у день інавгурації Зеленського, голова СБУ Василь Грицак[88], командувач Сил спеціальних операцій Ігор Луньов та міністр оборони Степан Полторак[89] подали заяви на звільнення[90]. Указом № 342/2019 звільнено першого заступника Голови СБУ Віталія Малікова[91]. Крім того, указом № 343/2019 він звільнив Малікова з посади керівника Антитерористичного центру при СБУ[91]. Також звільнено начальника головного управління СБУ у Києві та області Олега Валендюка (указ № 344/2019)[91] та Петра Цигикала з посади голови Державної прикордонної служби[92].
21 травня 2020 року призначив керівником Офісу президента Андрія Богдана. 11 лютого 2020 року Президент своїм указом звільнив Богдана з посади керівника Офісу Президента України й призначив на його місце Андрія Єрмака (до цього він був помічником Президента). 11 червня 2019 р, видав Указ та одночасно вніс до Верховної Ради законопроєкт про надання згоди на звільнення генерального прокурора України Юрія Луценка[93], проте рішення парламенту щодо призначення нового генпрокурора - Руслана Рябошапки отримав лише 29 серпня 2019 від оновленого складу парламенту[94]. Того ж дня Зеленський звільнив заступників голови СБУ Олега Фролова і Владислава Косинського та ще шістьох начальників обласних управлінь відомства в Одеській, Львівській, Волинської, Вінницькій, Закарпатській та Чернівецькій областях[95].
9 липня 2019 року Зеленський одним розпорядженням звільнив 70 голів районних державних адміністрацій. Причиною звільнень вказав закінчення строку повноважень президента України[96]. 7 травня 2020 р. президент Зеленський призначив Міхеіла Саакашвілі главою Виконавчого комітету Національної ради реформ[97].
Закон про скасування депутатської недоторканності: 11 вересня 2019 року президент підписав Закон України «Про внесення змін до статті 80 Конституції України щодо недоторканності народних депутатів України» (№ 27- IX), ухвалений Верховною Радою 3 вересня 2019 року. Згідно із законом, стаття 80 Конституція України викладається у новій редакції, яка не містить положень про те, що народним депутатам України гарантується депутатська недоторканність і вони не можуть без згоди Верховної Ради бути притягнуті до кримінальної відповідальності, затримані чи заарештовані. Закон набув чинності з 1 січня 2020 року[98].
Виборча реформа
19 грудня 2019 року Верховна Рада прийняла Виборчий кодекс України загалом з урахуванням пропозицій президента Зеленського, які передбачають відкриті регіональні списки кандидатів у народні депутати. Закон передбачає пропорційну виборчу систему з відкритими списками. Згідно з документом виборці на виборах голосуватимуть не тільки за партію, а за конкретного кандидата в списку партії[99]. В загальному новий виборчий кодекс замінив велику кількість окремих законів України, що регулювали порядок проведення виборів Президента, Верховної ради України тощо…
Закон про імпічмент
23 вересня 2019 р. президент України В. Зеленський підписав закон про імпічмент. Верховна Рада ухвалила Закон «Про особливу процедуру усунення Президента України з посади (імпічмент)» у першому читанні й загалом 10 вересня. Закон був прийнятий винятково силами депутатів від Слуги Народу. В інших фракціях і депутатських групах законодавчу ініціативу Голови Держави назвали недостатньою й заскладною, а також наголосили на порушенні регламенту ВР під час розгляду проєкту закону. Відповідно до Закону, процедура імпічменту має ініціюватися більшістю народних депутатів України від конституційного складу ВРУ. Для цього парламент має створити спеціальну тимчасову слідчу комісію, до складу якої повинні входити народні депутати України, спеціальний прокурор і спеціальні слідчі. Ця ТСК готуватиме висновки й пропозиції за дослідженими обставинами щодо вчинення президентом державної зради або іншого злочину. Рішення про усунення Президента України з посади в порядку імпічменту вважатиметься ухваленим, якщо за нього проголосує не менше ніж три чверті народних депутатів України від конституційного складу Верховної ради України. У разі неухвалення постанови про імпічмент Президента, Голова Верховної Ради України від імені парламенту має вибачитись перед Президентом[100].
Земельна реформа: 28 квітня 2020 р підписав Закон № 2178-10 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обігу земель сільськогосподарського призначення»[101], який передбачає скасування мораторію на продаж землі сільськогосподарського призначення з 1 жовтня 2020 року[102]. За інфорфмацією станом на 2021 рік було відчужено 28 288 ділянок загальною площею 70,57 тис. гектарів[103].
Закон про легалізацію грального бізнесу: 14 липня 2020 року Верховна Рада проголосувала за легалізацію грального бізнесу в Україні. Він дозволяє організацію та проведення азартних ігор в казино, у залах гральних автоматів, в мережі Інтернет, букмекерську діяльність. 11 серпня Президент України Володимир Зеленський підписав закон про легалізацію грального бізнесу в Україні[104].
Законодавство щодо недостовірного декларування Майна та Податків:
Після рішення Конституційного суду України щодо неконстутитуційності окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» КК України, що паралізувала е-декларування і роботу Національного агентства з питань запобігання корупції (НАЗК), В, Зеленський вніс до Верховної ради Законопроєкт, що передбачав припинення повноваження суддів КСУ[105]. В підсумку було прийнято альтернативний закон, що відновлював заблоковані КСУ повноваження НАЗК[106]. В. Зеленський видав наказ про звільнення одного з судей КСУ - судді О.Тупицького [107] , проте 14 липня 2021 р. Верховний Суд визнав цей указ протиправним[108].
Блокування проросійських каналів: 2 лютого 2021 року Зеленський ввів санкції проти проросійських телеканалів нардепа Тараса Козака та кума Путіна Віктора Медведчука: «112 Україна», «NewsOne», «ZIK». Також, були введені санкції проти Козака терміном на 5 років[109]:
- блокування активів;
- запобігання виведенню капіталів за межі України;
- зупинення виконання економічних та фінансових зобов'язань;
- анулювання або зупинення ліцензій та інших дозволів, одержання (наявність) яких є умовою для здійснення певного виду діяльності;
- заборона користування радіочастотним ресурсом України;
- припинення надання послуг з ретрансляції, або розповсюдження телепрограм/надання телекомунікацій послуг і використання телекомунікаційних мереж.
22 лютого РНБО застосувала санкції проти голови ради партії «ОПЗЖ» Медведчука та його дружини Оксани Марченко. До санкційного списку увійшли ще 6 фізичних осіб і 19 юридичних. Санкції пов'язано з розслідуванням СБУ за ст. «фінансування тероризму». Обмеження, зокрема, передбачають блокування активів та анулювання ліцензій на користування надрами. 11 травня того ж року вручили підозри народним депутатам Віктору Медведчуку та Тарасу Козаку, яких підозрюють у вчиненні держзради та розграбування національних ресурсів на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим[110]. 12 лютого 2022 року президент Зеленський ввів санкції проти телеканалу «Наш» Євгена Мураєва[111].
Закон про деолігархізацію
2 червня 2021 року Зеленський подав до ВРУ законопроєкт «Про запобігання загрозам національній безпеці, пов'язаним із надмірним впливом осіб, які мають значну економічну або політичну вагу в суспільному житті (олігархів)». Метою закону, за словами Президента, є боротьба з особами, що мають значні статки та значний вплив у суспільстві та політиці (олігархами). Особу ідентифікують олігархом, якщо вона відповідає 3 із 4 вказаних критеріїв, а після цього її повинні внести до спеціального реєстру. Статус олігарха має визначати РНБО[112][113].
1 липня депутати ВР прийняли закон у першому читанні. «За» проголосували 231 депутат пропрезидентської фракції, 18 голосів дала фракція «За майбутнє» та «Довіра» і 8 позафракційних депутатів[114]. 23 вересня того ж року народні депутати підтримали у другому читанні «закон про олігархів». Цей закон підтримали 279 депутатів. Це фракції «СН» — 229 голосів, «Довіра» — 15, «За майбутнє» — 18, «Голос» — 11. Висновок Венеційська комісія надасть у грудні[115].
5 листопада закон був підписаний президентом Зеленським[116]. Того ж місяця у Європарламенті заявили, що закон про олігархів стане явним політичним інструментом у боротьбі проти політичних опонентів[117].
Судова система
29 червня 2021 р. Верховна Рада прийняла законопроєкт № 7711-Д, який передбачає зміни до Закону «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого передбачається перезапуск Вищої кваліфікаційної комісії суддів за вищої ролі міжнародних експертів. «За» ухвалення законопроєкту проголосувало 293 депутати, «проти» — 20, утримались — 0. Законопроєкт, який ухвалили депутати, передбачає, що членів ВККС буде відбирати конкурсна комісія з 6 членів. Йдеться про трьох чинних суддів або суддів у відставці та трьох незалежних міжнародних експертів. Водночас нардепи прийняли 453 поправку, яка передбачає, що міжнародні експерти матимуть вирішальний голос при відборі кандидата до ВККС. Раніше до ухвалення цієї поправки закликали громадські організації[118]. 8 липня Зеленський ветував закон про ВККС та повернув в Раду зі своїми доопрацюваннями[119].
3 серпня 2021 року Зеленський підписав закон про реформування Вищої ради кваліфікаційної комісії суддів 3711-д, який Рада після вето прийняла повторно з поправками від президента, та № 5068 — щодо реформування Вищої ради правосуддя[120].
«Велике будівництво»
2020 року Міністерством розвитку громад і територій України в співпраці з місцевою владою почато виконання програми «Велике будівництво» для створення об'єктів інфраструктури: шкіл, доріг, дитячих садків, стадіонів, центрів екстреної медичної допомоги[121]. У багатьох ЗМІ програму критикують за можливу крадіжку бюджетних коштів і називають «Великим крадівництвом»[122][123].
Вторгнення Росії в Україну (з 2022)
24 лютого, о 5 ранку, президент РФ Володимир Путін оголосив про вторгнення Росії до України[124], а Верховна Рада України ввела воєнний стан. Законопроєкт відразу був підписаний президентом Зеленським.[125]. Того ж дня Україна розірвала дипломатичні відносини з Росією[126]. Під час наступу російських військ на Київ у ніч з 25 на 26 лютого 2022 року, Володимир Зеленський відмовився від пропозиції США евакуювати його зі столиці[127] та підтвердив своє преребування в Києві відеозаписом[128].
26-27 лютого звертався до прем'єр-міністра Ізраїлю Нафталі Беннета[129], та самопроголошеного президента Білорусі Олександра Лукашенка[130] з прохнням посприяти переговорному процесу, проте безрезультатно.
28 лютого президент Зеленський підписав заявку на членство України в ЄС[131]. 1 березня Європарламент рекомендував надати Україні статус кандидата в члени ЄС[132]. Того ж дня Володимир Зеленський виступив по відеозв'язку у Європарламенті[133].
Президент жорстко розкритикував 4 березня відмову країн-членів НАТО запровадити безпольотну зону в небі над Україною і завив, що Північноатлантичний альянс також нестиме відповідальність за загибель українців. Разом з тим він подякував друзям України серед країн-членів НАТО, які, попри позицію Альянсу загалом, продовжують стояти пліч-о-пліч з Україною та допомагати у відсічі ворога[134]. У зверненні 5 березня президент закликав окуповані раніше території Донецької та Луганської областей боротися, як і в інших окупованих містах. Зеленський наголосив, що спротив українців на тимчасово окупованих територіях дає впевненість у тому, що Українську державу буде відновлено[135]. 11 березня Зеленський підписав закон про націоналізацію російських активів.[136][137].
20 березня РНБО призупинило діяльність партій, які мають зв'язки з РФ: «Опозиційну платформу — За Життя», «Партія Шарія», «Наші», «Опозиційний Блок», «Соціалістична партія України», «Соціалісти», «Прогресивна соціалістична партія України»[138] та інші. Того ж дня президент Зеленський ввів у дію рішення РНБО про тимчасове призупинення проросійських партій[139]. Проте депутати перелічених не були відсторонені від політичної діляльності і продовжили свою діяльність у Верховній раді[140].
22 серпня заявив, що Україна відмовиться від будь-яких переговорів з Росією, якщо відбудеться показовий суд над захисниками «Азовсталі»[141]. 21 грудня 2022 року здійснив перший візит за кордон з початку повномасштабної війни[142].
13 лютого 2023 року Володимир Зеленський та президент Філіппін Фердинанд Маркос-молодший провели телефонну розмову. Ця телефонна розмова стала першою в історії двосторонніх відносин між Україної та Філіппінами.[143]
Арабський Світ:19 травня 2023 року президент Зеленський прибув до Саудівської Аравії та виступив на Саміті Ліги Араських Держав. Наші пріоритети - це повернення всіх політичних в'язнів Криму і тимчасово окупованих територій, повернення всіх полонених та незаконно депортованих, представлення Нашої Формули Миру, до реалізації якої Необхідно залучити якмога більше держав, гарантуванння енергетичної безпеки наступної зими, - заявив президент України [144]. 19 травня 2023 р. президент України у Саудівській Аравії закликав Арабський Світ «не закривати Очі» на російське вторгненяння в Україну у лютому 2022 року. Президент Зеленський розпочай новий дипломатичний тур для зміцнення Міжнародної підтримки у країнах, що не належать до Заходу, напередодні довгоочікуваного українського Контрнаступу [145]. У той же час, Зеленський закликав Арабів не Ігнорувати Війну в України та підтримати Український Народ [146]. 19 Травня 2023 президент України зустрівся із головою Уряду Саудівської Аравії та провів зустрічі уряду Іраку, а, також, Обєднання Арабських Еміратів, Оману та Кувейту [147].
Володимиру Зеленському подобається Арабський Світ та Ісламська Віра. Для Нього Глобальний Південь - це країни Близького Сходу; Азії; Африки; Латинської Америки та Карибського Басейну, де до Лютого 2022 року Україна була Невидимою та Невідомою. У війні Хамас та Ізраїлю для України є Ще Один фактор - Іран. Президент Зеленський засудив дії ХАМАСУ та підтримав Ізраїль. Мирне Населення цієї території нині фактично стало заруниками бойових дій Між ХАМАСОМ та ЦАХАЛом. Більшість західних країн визнали палестинську Організацію Терористичною й Підтримали Право Ізраїлю на Захист. Хоч Тепер закликають Його дотримуватиссь звичаїв і законів Війни [148]. У Травні 2023 року президент Зеленський у Джедді закликав Арабський Світ підтримати Україну! Зеленський нагадав, що Крим був першим, що постраждав від російської Окупації, і, ті, Хто піддаютьсся репресіям в Тимчасово окупованому Криму є Мусульмани. Президент із Візитом був у Саудівській Аравії, де порушив Питанння повернення з полону українців, Формулу Миру, Питання енергетичної Безпеки та захисту Мусульманської спільноти України. Також, Президент не раз був в Італії де зустрівся з Папою Франциском [149].
Росія - слабка! Ми перемагаємо її навіть тоді, коли Вона має більше зброї! Її агресивність виходить не так від Сили, як від усвідомлення, що час імперій Минув. Це Тому, що час вільних незалежних Націй Ніколи не пройде. І Україна це доводить, - наголосив Володимир Олександрович, звернувшись до українців під час Саміту Ліги Арабських Держав. Зеленський закликав українців Саміту співпрацювати з Україною без будь-яких посередників. Він нагадав, що Саудівська Аравія допомогла Україні звільнити захоплених росіянами людей і попросив Лігу Арабських Держав розширити цей досвід. Зеленський, також, зажадав Допомоги у захисті українського Народу, зокрема української Мусульманської Спільноти та Кримських татар, від Повномасштабної російської агресії. Разом із Зеленським д Саудівської Аравії приїхав лідер Кримеськотатарського Народу Мустафа Джемілев. президент зустрівся зі спадкоєцем Мухаммадом бін Салманом аль-Саудом і планує провести інші двосторонні переговори [150].
За словами, гаранта Конституції України, Мета Санкцій - Обмежити Можливість Кремля продовжувати збройну агресію в Європі. Кошти кожна країна обирає Окремо, і тому заяви Семеркіліш Визнаають загальний Напрямок, а не Конкретні Санкції. Ми Вживаємо додаткові заходи для Обмеження поставок до Росії Всього, що Має Критичне Значення для Продовження російської Агресії, Включаючи Обладнання та технології, за Допомогою яких Росія відновлює Міць своєї Військової Машини, - йдеться у заяві Клубу G7. Крім загального спрямування санкційного тиску - посилювати, а не помякшувати - у Декларації йдеться про Намір посилити боротьбу з Обходом уже Введених санкцій, а також заявлено спільну мету досягти ще більшого скорочення доходів Кремля від експорту енергоносіїв, ядерного палива та Металів [151]
Інтеграція в ЄС та НАТО: Президент України В.О. Зеленський у 2019 році заявляв, що Вірить у Швидку інтеграцію України до ЄС на Один рік. Про це він заявив за діпсумками 21-го Саміту Україна-ЄС, повідомив корреспондент «Європейської Правди». Як Відомо, Щорічне проведення Самітів на Найвищому рівні є Одним із положень чинної Угоди про Асоціацію. Виконання УА розраховне на 10 років і має тривати якнайменше до 2025 року [152].
7 липня 2021 року Зеленський заявив, що вступ України до ЄС та НАТО - це передусім геополітичне рішення [153].
14 травня 2023 року в Італії Президент України говорив про Вступ України до ЄС і НАТО. У Контексті післявоєнної відбудови України сторони обговорили підготовку підгрунтя для участі Українського та Італійського бізнесу у проекі відбудови Держави. 1 Липня 2024 року президент Зеленський заявив, що за результатами Нарад із Міжнародними Партнерами із МЗС і Офісу Президента Україна готує подальші спільні Кроки з Європейськими Партнерами й Наступними Місяцями Мають Показати Прогресс у Наближенні до Європейського Союзу. Президент наголосив, що Україна має продемнструвати Прогресс у Вступі до ЄС і НАТО [154]. У Люксембурзі, 25 червня розпочалась Міжурядова пресс-конференція, яка Офіційно дає старт Переговорам про Вступ України в Європейський Союз. 14 червня посли Євросоюзу Погодили Преговорні Рамки для перемовин Про вступ України та Молдови. Низва Важлвих реформ, здійснених Зеленським для Цього: Реформа Конституційного Суду;
Продовження Судової Реформи;
Антикорупція, Включно з Призначенням Керівника САП;
Боротьба з Відмиванням Коштів;
Втілення Антиолігархічного Закону;
Узгодження Аудіовізуального законодавства з європейським;
Зміна Законодавства про Нацменшини [155].
18 червня 2024 р. президент Зеленський зустрівся зі Спікером Сейму Литви Чміліте Нільсен обговоривши з Нею зміцнення Обороноздатності України, Інтеграцію України в ЄС і Північно-Атлантичного Альянсу та реалізація Української Мирної Формули. Президент України подякував Сеймасу. І, звісно, за надання Литвою Військової та гуманітарної допомоги, а, також, участь у організації Української Формули Миру [156].
30 червня 2024 року президент заявив, що Якщо НАТО не Готове Запросити Україну треба Дати їй Можливості захистити Себе [157].
11 квітня 2024 року президент Зеленський закликав Європейський Союз почати перегвори про членство України у червні, Північноатлантичний Альянс НАТО запросити її до вступу у Найбличому Майбутньому [158].
У Липні 2024 року Володимир Зеленський заявив, що Україна повинна вистояти у Війні із Росією і росіянам не вдасться змиритися із думкою, що на цій Війні Усе закінчиться [159].
Особисте життя
Сім'я
Володимир Зеленський у 2003 році, під час вимушеної відпустки, одружився з авторкою команди Оленою Кияшко, з якою зустрічався понад 7 років. 2004 року народилась донька Олександра, а 2013-го — син Кирило. Олександра, якій станом на січень 2024 — 19 років, навчається на 2 курсі університету, а Кирило — наразі школяр[160].
Релігійні погляди
20 Січня 2020 р. президент України заявив, що Його Савлення до релігії Змінилося, Порівняно з Хлопчиком із традиційної Єврейсьої родини. За Переконаннями він Український Православний Іудей, трохи схожий на Мусульманина. Був Скрізь, Однак, на епоху говорив Мало. Романтик тільки на Іудейські та Християнські Свята [161]. 1 грудня 2022 року президент Зеленський в ефірі Національного Телемарафону заявив, що Державну Службу з етнополітики та свободи Совісті - інституцію, яка займається, яка займається релегійними питаннями необхідно Зміцнювати та зробити її більш Незалежною. Також, глава Держави консультувався з Віктором Єленським, відомим релігієзнавцем та Одним з ініціаторів автокефалії ПЦУ [162]. 14 Вересня 2023 р. Зеленський провів зустріч із представниками укараїнської єврейської громади. Напередодні Рш га-Шана президент Володимир Зеленський провів зустріч з українськими рабинами та воїнами представниками єврейської громади. Бог подякував Їм Усім за підтримку України та прагнення її до Миру. Починаючи з Понеділка, 11 Вересня в Умані запрацював Особливий режив вїзду та виїзду, а також пересування Містом. Правоохоронці несуть сулужбу в Посиленому режимі, задіяні піші патрулі. При цьому, попри застереження як на рівні дипломатичних Служб, так і ОВ, зараз в Умані вже понад три тисячі паломників [163]. Починаючи з понеділка, 11 вересня в Умані запрацював особливий режим в'їзду/виїзду, а також пересування містом. Правоохоронці несуть службу в посиленому режимі, задіяні піші патрулі. При цьому, попри застереження як на рівні дипломатичних служб, так і ОВ, зараз в Умані вже понад три тисячі паломників.
Зеленський розповідав, що виріс у радянській єврейській нерелігійній сім'ї[164]. Зеленський доповнив[165]:
Звісно, я вірю в Бога. Але я говорю з ним тільки в ті моменти, які є для мене особистими і важливими, і де я почуваюся комфортно в цих місцях.
На запитання про відвідування церковного богослужіння, як низка президентів України, Зеленський сказав: «Я вважаю, що це взагалі, чесно кажучи, моя особиста справа, моє внутрішнє. Але я це транслювати на весь світ, по телевізору, чесно кажучи, не хотів би… Це може буде один з тих небагатьох моментів, коли я зможу побути зі своєю сім'єю без журналістів, без камер. Річ не в журналістах, без камер. Ну, не всім треба це, мені здається»[166].
10 Квітня 2024 року президент Зеленський привітав українських Мусульман і Світу зі Святом Ораза-байрам (Ід аль-Фітр) та побажав «спокою й безпеки» для Всіх Народів. Зеленський підкреслив, що Вже третій раз поспіль Мусульмани України відзначають це Велике Свято в Умовах Повномасштабної Війни з 2014 року [167].
16 травня 2024 року президент В. Зеленський заявив, що Внесок українських Мусульман у захист Вітчизни є Неоціниним. «Сьогодні, під час Надзвичайно складних випробувань для нашої держави, мусульмани пліч-о-пліч із християнами та представникми інших конфесій роблять усе можливе, щоб захистити Україну та визволити її Від ворога, а також моляться за перемогу та Мир на рідній землі», - заявив президент України. Єдність, стійкість і мужність, притаманні громадянам України різних віросповіданьь, у протистоянні російській агресії, захисті територіальної цілісності й Незалежності України, Відстоюванні ідеалів Свободи та рівноправності, за словами Зеленськокго, дають упевненість у «Мирному та Спокійному Майбутньому нашої держави» [168]. Також, Зеленський брав участь в іфтарі з військовослужбовцями-мусульманами та подякував їм за відану службу та захист України-Вітчизни [169]. У Червня 2024 року Володимир Олександрович зустрівся із Його Всесвятістю Вселенським Патріархом Варфоломієм. У повідомленні на Сайті президента України зазначається з Його Всесвятістю Вселенським Патріархом Варфоломієм і подякував Йому за гуманітарну підтримку України та за Молитви за Мир і допомогу українцям. У Повідомленні на сайті Президента України зазначається, що Зеленський висловив подяку Патріарху Варфоломію за Залучення країн світу до Участі в Глобальному Саміті Миру.
Глава Держави Відзнаив зусилля Його Всесвятості щодо спийння у розвитку та зміцненні православ'я в Україні та Діалог із Духовенством Країн Світу й Державними партнерами в Цьому Питанні [170].
Телепроєкти
В Україні
- «Вечірній квартал» (актор) — «Інтер» (пізніше «1+1»)
- «Розсміши коміка» (суддя, комік) — «Інтер» (пізніше «1+1»)
- «Ліга сміху» (ведучий) — «1+1»
- «Київ Вечірній» (ведучий) — «Інтер» (пізніше «1+1»)
- «Вишка» (суддя) — «1+1»[171]
- «Танці з зірками» (учасник та переможець 1-го сезону, член журі 5-го сезону) — «1+1»
- «Форт Буаяр» (учасник) — «1+1»
- «Хочу до «ВІА Гри»» (ведучий) — «1+1»[172]
- «Бійцівський клуб» (ведучий) — «Інтер»[173]
- «Містер Кук» (ведучий) — «Інтер»
- «Пісня року» (ведучий) — «Інтер»[174]
- «Службовий романс» (ведучий) — «Інтер»
- «Crimea Music Fest» (ведучий) — «Інтер»
У Росії
- 2006, 2010—2012 — телевізійні концерти «Вечірнього кварталу» (ТВ Центр, СТС, «Росія-1»)
- 31.07.2010 — «Нова хвиля 2010. День прем'єр» («Росія-1») — один з ведучих
- 2011 — «Фактор А. 1 сезон» («Росія-1») — ведучий з Філіпом Кіркоровим
- 27.07.2011 — «Нова хвиля 2011. День світового хіта» («Росія-1») — один з ведучих
- 2011 — «Магія» («Росія-1») — ведучий з Тетяною Лазарєвою
- 31.12.2011 — «Новорічний парад зірок-2012» («Росія-1») — ведучий з Максимом Галкіним
- 2012 — «Розсміши коміка (російська версія)» («Росія-1») — ведучий з Романом Ємельяновим і Максимом Галкіним
- 25.07.2012 — «Нова хвиля 2012. День світового хіта» («Росія-1») — один з ведучих
- 31.12.2012 — «Новорічний парад зірок-2013» («Росія-1»)
- 2013, 2014 — «Перший/другий новорічний вечір» («Росія-1») — ведучий з Максимом Галкіним
- 24.07.2013 — «Нова хвиля 2013. День світового хіта» («Росія-1») — один з ведучих
- 31.12.2013 — «Новорічний парад зірок-2014» («Росія-1»)
- 12.08.2016 — «Юрмала-2016» («Росія-1»)
Фільмографія
Володимир Зеленський брав участь у виробництві понад двох десятків кінофільмів і телесеріалів як актор[25].
Телефільми
- 2003 — «За двома зайцями», телефільм-мюзикл (сценарист)
- 2005 — «Три мушкетери», телефільм-мюзикл (сценарист, актор)
- 2005 — «Їсти подано!», телефільм (сценарист)
- 2007 — «Дуже новорічне кіно, або ніч в музеї», телефільм-мюзикл (сценарист, актор)
- 2010 — «Як козаки…», телефільм-мюзикл (актор, продюсер)
- 2014 — «1+1 удома», телефільм-мюзикл (актор)
- 2014 — «1+1 удома 2: 8 березня», телефільм-мюзикл (актор)
Телесеріали
- 2004 — «Казанова мимоволі», мінісеріал (актор)
- 2004 — «Міліцейська академія», серіал (актор)
- 2008–2017 — «Свати», серіал (сценарист, продюсер)
- 2009 — «Чудо», серіал (продюсер)
- 2011 — «Дівоче полювання», серіал (продюсер)
- 2011 — «Чемпіони з підворіття», серіал (продюсер)
- 2012 — «Татки», серіал (продюсер)
- 2012 — «Мамці», серіал (продюсер)
- 2014 — «Одного разу під Полтавою», телесеріал (голос за кадром)
- 2015–2019 — «Слуга народу», телесеріал (актор)
- 2016 — «Пацики», телесеріал (продюсер)
Повнометражні фільми
- 2009 — «Кохання у великому місті» (актор)
- 2010 — «Кохання у великому місті 2» (актор)
- 2011 — «Службовий роман. Наш час» (актор)
- 2012 — «Я буду поруч» (продюсер)
- 2012 — «8 перших побачень» (актор)
- 2012 — «Ржевський проти Наполеона» (актор, продюсер)
- 2014 — «Кохання у великому місті 3» (актор, продюсер)
- 2015 — «8 нових побачень» (актор)
- 2016 — «8 кращих побачень» (актор)
- 2016 — «Слуга народу 2 (фільм)» (актор)
- 2018 — «Я, ти, він, вона» (актор, режисер, продюсер)
Актор дубляжу
- 2008 — «Хортон» (актор дубляжу, Мер Хтовська Дрібняк)
- 2011 — «Рейган[en]» (актор дубляжу, Рональд Рейган)[175][176]
- 2014 — «Пригоди Паддінгтона» (актор дубляжу, Паддінгтон)
- 2015 — «Савва. Серце воїна[en]» (актор дубляжу, вовк Анга)[177][178]
- 2016 — «Angry Birds у кіно» (актор дубляжу, пташка Ред)
- 2017 — «Пригоди Паддінгтона 2» (актор дубляжу, Паддінгтон)
- 2018 — «Я, ти, він, вона» (актор дубляжу, Максим)
Документальні фільми
- 2020 — «Рік президента Зеленського»
- 2020 — «Два дні з Володимиром Зеленським»[179][180].
Відзнаки, нагороди та визнання
Відомчі відзнаки України
- Почесна грамота Кабінету Міністрів України (23 червня 2003) — за вагомий особистий внесок у реалізацію державної молодіжної політики, підтримку соціального становлення і розвитку молоді та з нагоди Дня молоді[181];
- Почесна грамота Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення (26 січня 2011) — за вагомий внесок у розвиток електронних засобів масової інформації України, високу професійну майстерність та сумлінну працю[182].
Іноземні державні нагороди
- Великий хрест Ордена Вієстура (2 березня 2022 року, Латвія) — на честь особистої мужності та лідерства Володимира Зеленського у захисті загальноєвропейських цінностей, що керує героїчною боротьбою всього українського народу проти російської агресії[183];
- Великий хрест Ордена Білого лева (7 березня 2022 року, Чехія) — за проявлену мужність і хоробрість[184];
- Орден Вітовта Великого із золотим ланцюгом (9 березня 2022 року, Литва) — за заслуги у захисті свободи та демократичних цінностей в Європі разом з українським народом і за особистий внесок у розвиток міждержавних відносин між Литовською Республікою та Україною[185][186];
- Державна премія Александра Дубчека (27 березня 2022 року, Словаччина) — символ свободи та надії[187];
- Премія Вінстона Черчилля за лідерство (26 липня 2022 року, Велика Британія) — за лідерство та неймовірну мужність, непокору та гідність перед варварським вторгненням Путіна[188];
- Великий хрест Ордена Почесного легіону (8 лютого 2023 року, Франція)[189];
- Орден Білого Орла (11 квітня 2023 року, Польща) — на знак визнання видатних заслуг у поглибленні дружніх і всебічних відносин між Республікою Польща і Україною, за розвиток співробітництва в ім'я демократії, миру і безпеки в Європі та за непохитність у захисті невід'ємних прав людини[190][191];
- Нагороджений пістолетом CZ 75 з серійним номером 22 (28 квітня 2023 року, Чехія)[192][193]
- Міжнародна премія імені Карла Великого (14 травня 2023 року, Німеччина)[194].
- Великий ланцюг Ордена Свободи (24 серпня 2023 року, Португалія)[195].
Нагороди міст і адміністративно-територіальних одиниць іноземних держав
- Відзнака «Герб Таллінна» (ест. Tallinna vapimärk) від Міських зборів Таллінна (15 травня 2022 року, Естонія)[196].
Іноземні громадські нагороди
- Премія «Орел» імені Яна Карського (25 лютого 2022 року, Польща) —за героїчну оборону України та моральні цінності західної цивілізації[197];
- Премія свободи імені Рональда Рейгана (7 березня 2022 року, США) — за його мужню боротьбу з тиранією та за його незламну позицію щодо свободи та демократії[198][199];
- «Profile in Courage Award» від Фонду бібліотеки колишнього президента США Джона Кеннеді (23 квітня 2022 року, США) — за патріотизм і невтомну жертовність українського народу в боротьбу за свою країну[200];
- Премія Бориса Нємцова (12 червня 2022 року, Росія) — за виняткову відвагу у боротьбі за демократичні цінності та права людини[201];
- Філадельфійська медаль Свободи (8 листопада 2022 року, США) — за лідерство у боротьбі за свободу;
- Премія «Пульсація надії»[en] (22 листопада 2022 року, США).
- Орден «Честь Нації» (27 листопада 2022, Ічкерія) — за визначні заслуги та самовіддані дії за свободу і демократію у всьому світі, за особисті заслуги перед чеченським народом[202];
- Орден імені Джохара Дудаєва (27 листопада 2022, Ічкерія) — за визначні заслуги та самовіддані дії за свободу і демократію у всьому світі, за особисті заслуги перед чеченським народом[202].
Визнання
- Найвпливовіший єврей світу (2022) за версією ізраїльського видання «The Jerusalem Post»[203];
- Людина року (2022) за версією «Financial Times»[204][205];
- Людина року (2022) за версією «Time»[206];
- Найвпливовіша людина Європи (2022), за версією «Politico»[207];
- Людина року (2022) за версією журналу «Profil»[208][209].
- Мрійник року (2023), за версією «Politico»[210]
- Один із 15 лідерів у категорії «Державне управління» (2023) у рейтингу «Список лідерів України УП-100» видання Українська правда[211].
Почесні наукові ступені
- Ступінь почесного доктора (Doctor of Humane Letters, honoris causa), Мейнор коледж (Manor College) (12 травня 2022 року, США)[212].
Рік | Номіновано | Категорія | Результат | Посилання |
---|---|---|---|---|
2013 | Володимир Зеленський за «Вечірній Квартал» | «Ведучий/ведуча розважальної програми» | Перемога | [213] |
Продюсерська група «Сказочная Русь» | «Продюсер (продюсерська група) телевізійної програми» | Перемога | [214] | |
Сценарна група програми «Вечірній Квартал» | «Сценарист (сценарна група) телевізійної програми» | Перемога | ||
2012 | Володимир Зеленський і Валерій Жидков за «Вечірній Квартал» | «Ведучий/ведуча розважальної програми» | Перемога | [215] |
Сценарна група програми «Вечірній Квартал» | «Сценарист (сценарна група) телевізійної програми» | Перемога | ||
2010 | Володимир Зеленський | «Сценарист телепрограми» | Перемога | [216] |
Продюсерська група «Свати» | «Продюсер (продюсерська група) телевізійного фільму/серіалу» | Перемога |
Військові звання
- Солдат, військово-облікова спеціальність — діловод, військову службу не проходив[217].
Погляди
Цей розділ потрібно повністю переписати відповідно до стандартів якості Вікіпедії. |
Нейтральність цього розділу під сумнівом. |
Ставлення до української мови
Зеленський почав активно вивчати українську мову у 2017 році, до того використовував у спілкуванні переважно російську[218][219][220][221].
Багато оглядачів (наприклад, Дмитро Вовнянко) дорікають Зеленському за зневажливе ставлення до української мови, зокрема, коли він насміхався з української мови на концертах «Кварталу 95»[222]. На початку російської війни проти України, у березні 2014 року Зеленський на каналі «1+1» заявив, що «якщо на сході та в Криму люди хочуть говорити російською — відчепіться, залиште їх. Дайте їм законні підстави говорити російською»[223][224]. Як зазначають журналісти часопису Український тиждень, Зеленський зробив цю заяву саме тоді, коли російська пропаганда масово поширювала фейки про «заборону» новою владою після Революції гідності розмовляти російською мовою в Україні[225]. Згодом Зеленський також заявляв у інтерв'ю «Комсомольській правді в Україні»: «Не проблема говорити українською. І це в жодному разі, і це найголовніше, не пов'язано з мовними питаннями, уподобаннями або любов'ю до чогось. Але, мені так здається, що це не принципові речі. Я знаю українську мову. Але я не мислю нею вільно. Я перекладаю. Так, я можу з вами розмовляти українською мовою, але проблема в тому, що я перекладаю. І це помітно — я роблю паузу. А я дуже поважаю українську мову!»[226][227]. Згодом, в інтерв'ю виданню «Бульвар Гордона» Зеленський заявив: «українська мова — державна. А розмовляйте, як хочете, я так вважаю»[22].
9 Листопада 2019 року президент Зеленський заявив: Наша Мова - це «Могутня Зброя»! «Мова Свободи та Волі Народу»!!! [228]. 21 Квітня 2023 р. Володимир Олександрович Підписав Закон Про Іспити Для Набуття Громадянства України. Цей Закон Передбачає, що Умовами Прийняття в громадянство України іноземців без громадянства є знання Основ Конституції та Історії Української Держави. А Також Володіння Державною Мовою і обов'язкове складання іспитів із цих предметів. Ініціатором Законопроєкту був Денис Шмигаль. Цей Документ було Зареєстровано у Верховній Раді 28 Липня Минулого Року. У Першому читанні Парламент Цей Законопроект 18 Жовтня [229].
3 Серпня 2024 року Зеленський закликав Закохати в «Українську Мову» Друзів та Колег. Зеленський переконаний, що Українська Мова Має бути Мовою Єднання, Братерства, Щирості, Добра, Свободи, Поваги та Любові Одне до Одного, Адже, Вона, За Його Словами, Найпрекрасніша у Світі. У той же ас, Зеленський розповів, що родився в російсько Мовній сім'ї, пішов до Школи за Шість років до здобуття Нами Незалежності [230].
Вивчення української мови
До 2017 року Зеленський не виконував ролей українською, оскільки володів нею дуже поверхнево. 2017 року повідомив, що з початку року почав вивчати українську з репетитором[220][221][231]. Першою роллю Зеленського в повнометражному фільмі, де він мав розмовляти українською, мала стати головна роль у кінокомедії «Я, Ти, Він, Вона» (робоча назва «Він і вона»; 2018), де Зеленський виступив також і режисером[232]. Згодом з'ясувалося, що ця роль Зеленського так і не стала першою, де б він говорив репліки українською мовою, оскільки в останній момент творці фільму «Я, ти, він, вона» вирішили знімати фільм російською й передублювати його українською лише в постпродукції. Як стало відомо, сценарій до фільму написали українською, але через участь у фільмі литовської акторки Агне Грудіте довелося перекласти фільм російською, проте за кілька днів до початку знімань Грудіте відмовилася від них і на переклад фільму вже не залишилося часу, тому довелося знімати фільм російською[233].
З 2017 року вивчає українську мову з репетитором, у квітні 2019 дружина Зеленського заявила, що він шукає нового репетитора й досі поглиблює мову[234][235].
Наприкінці травня 2019 року, на своєму першому публічному виступі на форумі інтернет-діячів IForum Зеленський як президент розмовляв російською[236]. Як зазначив після цього український письменник Андрій Любка, знання Зеленським української залишаються «дуже слабкими» та зауважив, що «Зеленський [ще й досі] часто збивається, коли говорить українською та переходить на російську мову».[237]
У вересні 2019, за результатом судового позову, після виступу на форумі інтернет-діячів IForum російською мовою, львівський суд відмовився зобов'язати офіс президента перекласти українською виступ Зеленського[238][239]. Апеляційна скарга була задоволена Верховним судом, який ухвалив рішення, що «Президент України зобов'язаний спілкуватися українською мовою під час виконання службових обов'язків.»[240].
Про відносини з Путіним
Про перемовини з Володимиром Путіним після завершення «нормандського саміту»:
«Домовлятися дуже складно, але сьогодні (9 грудня 2019) були моменти, коли ми в чомусь домовилися, в деяких речах»[241].
6 березня 2020 року Володимир Зеленський, в інтерв'ю «The Guardian» висловив переконання, що він зможе досягти угоди з президентом Росії Володимиром Путіним, яка б завершила війну на Донбасі[242].
4 жовтня 2022 року президент Володимир Зеленський увів у дію рішення Ради нацбезпеки та оборони, що передбачає відмову від переговорів із російським президентом Путіним[243].
Оцінки діяльності
До початку президентства та на його початку критики закидали Володимиру Зеленському поширення принизливих стереотипів та жартів, неприйнятних з позиції українського громадянина та патріота. Український кризовий медіа-центр називає антиукраїнськими жарти про Путіна і «долю всієї України», порівняння томосу з «термосом», про «ебонітові палички для „Беркуту“», щоб бити ними майданівців; про Україну як порноакторку, «готову прийняти в будь-якій кількості з будь-якого боку»; про «погрозу» забрати українських повій з Москви у відповідь на окупацію Криму; про Ющенка — «синьйора-Голодомора» та інші[244].
Коли в 24 лютого 2022 року Росія відкрито напала на Україну, оцінки діяльності президента змінилися на майже виключно позитивні. За визнанням західних критиків, «мало хто зі сторонніх очікував, що Зеленський, колишній комічний актор, який, на розчарування американських чиновників, тижнями ігнорував або применшував попередження США про неминуче вторгнення, перетвориться на лідера, який відповідатиме цьому моменту в історії його країни»[15].
До 2013
Жарт про Голодомор
У листопаді 2012 року, у День вшанування жертв голодоморів, телеканал Інтер транслював розважальну телепередачу 95-го Кварталу, в якій актори глузували («сеньйор Голодомор») з 3-го Президента України Віктора Ющенка та його зусиль щодо вшанування Голодомору. Деякі користувачі Інтернету та глядачі в коментарях стали на захист Зеленського, виправдовуючи його тим, що телеканал міг транслювати раніше записану передачу і сам Зеленський нібито не пішов би аж до демонстративного приурочення подібних жартів до цієї події[245][246]. Однак деякі опоненти Зеленського вважають його насмішкувате ставлення до всього українського в Україні системним. Н. Дзюбенко-Мейс вважає, що Зеленський живе в Україні, але в своєму світосприйнятті є чужим їй[247].
2013—2015
Вибачення перед Рамзаном Кадировим
На початку жовтня 2014 року з'явилася інформація, що Зеленський та Студія «95 квартал» випустили скетч, де вони висміяли Рамзана Кадирова, президента Чечні[248]. У середині жовтня 2014 року Зеленському стали погрожувати за жарт про Кадирова в ефірі програми студії «Квартал 95». Після цього, того ж місяця, у жовтні 2014 року, Зеленський вибачився перед Кадировим[249][250][251]. Згодом українська поліція повідомляла в листопаді 2015 року, що на Зеленського готували замах друзі Кадирова[252].
Уникнення призову
Після початку збройної агресії РФ проти України Зеленський 18 квітня 2014 року отримав повістку до військкомату, але до армії не пішов. Факт надсилання такої повістки 13 квітня 2019 року оприлюднила пресслужба Міністерства оборони України[253] та підтвердив колишній командир 43-го батальйону «Патріот» Сергій Мацейко, а про отримання повістки мати шоумена розповіла ще в 2014 році[254]. Сам Володимир Зеленський тоді ж, 2014 року, прокоментував ситуацію з надходженням повістки так:
«Ну а що робити, я військовозобов'язаний. Якщо треба — піду воювати»[254]
Так само Володимиром Зеленським були проігноровані наступні три повістки, відповідно за 23 червня та 15 серпня 2014 року й повістка за 10 травня 2015 року[254][255][256][257][258][259][260].
Народні депутати України Олександр Бригинець, Юлій Мамчур та Тетяна Чорновол спрямували депутатський запит міністру оборони Степану Полтораку «Щодо проведення перевірки обставин, пов'язаних з ухиленням від призову на строкову військову службу до Збройних Сил України громадянина України Зеленського В. О.», у котрому просили міністра оборони, у разі виявлення в діях Зеленського ознак вчинення протиправних діянь, притягнути винну особу до відповідальності, встановленої законами України[261].
19 червня 2019 року (через місяць після обрання Зеленського президентом) було опубліковано офіційну відповідь від Міністерства оборони України, в якій спростовано свою ж інформацію про ухилення від призову. Як вказано у повідомленні, протягом мобілізації 2014—2015 років Зеленський на військову службу не призивався[262].
28 травня 2020 року в ВРУ зареєстровано поданий Володимиром Зеленським законопроєкт № 3553 «про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення окремих питань виконання військового обов'язку та ведення військового обліку» [Архівовано 29 травня 2020 у Wayback Machine.], яким передбачено запровадження нового виду військової служби — військової служби за призовом осіб із числа резервістів та пропонується в кілька разів збільшити штрафи за порушення військовозобов'язаними чи призовниками законодавства про військовий обов'язок і військову службу, а також передбачено покарання шляхом позбавленням волі на строк від трьох до п'яти років за ухилення від призову під час мобілізації[263].
2016—2018
Скандальні вислови на музичному фестивалі в Юрмалі
Виступ Зеленського в латвійській Юрмалі під час фестивалю перед переважно російською публікою з пародійним номером на чинного на той час президента Петра Порошенка, експрезидента Віктора Януковича та мера Києва Віталія Кличка викликав критику в Україні. У ньому він назвав Україну «жебраком», а також «актрисою німецького фільму для дорослих», яка «готова прийняти будь-яку кількість з будь-якого боку», «що таке Україна та чому у неї варто викидати гроші»[264], згодом зазначивши, що йдеться про владу, а не країну загалом[265][266]. Віталій Портников висловив думку, що «Зеленський — породження сучасного вітчизняного „почуття гумору“, низькопробного, позбавленого смаку, міщанського та обмеженого»[265][267]. До цього студія подавала в Держкіно заявку на підтримку своїх проєктів у розмірі ₴50 млн, з яких ₴15 млн на повнометражний фільм за мотивами телесеріалу «Слуга народу»[268][269]. Після скандалу Володимир Зеленський повідомив про відмову від подання[269].
Виступ проти заборони серіалу «Свати»
У листопаді 2017 року Зеленський виступив проти заборони трансляції в Україні свого серіалу «Свати»[270][271][272], причиною якої стала участь у серіалі російського актора Федора Добронравова, який у квітні 2014 року схвалив тимчасову анексію Криму Росією, незаконно перетинав український кордон, відвідуючи Крим, та в червні 2014 року разом з групою росіян побив Валентину Бардакову та її чоловіка Геннадія через те, що Валентина образливо висловилася про Путіна[270][271][273][274].
12 квітня 2019 року стало відомо, що адвокат Сергій Кальченко (представник Зеленського на виборах Президента 2019) від імені ТОВ «Кіноквартал» допомагав скасувати заборону на в'їзд Добронравову. Це відбулося під час розгляду позову до Окружного адмінсуду Києва проти Мінкульту, Держкіно та СБУ[275]. У червні 2019 року трансляцію телесеріалу «Свати» за участі низки осіб, що порушували законодавство України, було відновлено[276][277].
2019
Офшори, бізнес у Росії та фільми про КДБ
2010 року майже всі акції «Кварталу» викупила офшорна компанія Art Fox Studios. Зеленському лишилась символічна одна сота відсотка. Інформацію спершу розмістили на офіційному сайті студії, а згодом прибрали. За кілька днів до Нового року, і власне заяви Зеленського про майбутнє президентство, в реєстрі Мін'юсту змінилися кінцеві власники «Кварталу». Замість кіпріота з Нікосії ними знову стали Зеленський та брати Шефіри, які заснували студію, а також Тимур Міндіч — довірена особа бізнесмена Ігоря Коломойського[278].
Згідно з розслідуванням програми «Схеми», попри заяву Зеленського про закриття свого бізнесу в Росії 2014 року, він має через посередників три російські компанії, які займаються виробництвом кіно та відеофільмів і телевізійних програм в Росії: «Вайсберг Пікчерс», «Платинумфільм» і «Грін Філмс»[279][280]. Зеленський згодом заявив про вихід зі складу кіпрської компанії Green Family LTD, якій належить російська кінокомпанія «Грін Філмс»[281].
Сама корпорація «Грін Філмс» займається створенням російських серіалів, зокрема «Петля Нестерова» (2015), у якому прославляють КДБ та міліцію СРСР в 1980-х роках[282].
Приховування маєтку в Італії
У березні 2019 року журналісти «Слідство.Інфо» з'ясували, що Зеленський має незадекларовану 15-кімнатну віллу в італійському місті Форте-дей-Мармі[283]. Саме в цьому районі відпочивають російські бізнесмени Роман Абрамович, Олег Дерипаска та члени родини Бориса Єльцина, ця місцевість відома як «московська провінція». Будинок розташований в 600 метрах від моря — вісім хвилин пішки до пляжу. Його вартість 3,8 мільйона євро. Власник будинку — італійська фірма San Tommaso S.R.L., задекларована Зеленським[284][285].
Відсутність на офіційному заході в Бабиному Яру
Володимир Зеленський не взяв участі в офіційних заходах, присвячених 78-м роковинам Бабиного Яру. Так він став першим Президентом України, який не був присутнім особисто на вшануванні пам'яті жертв трагедії. Після хвилі критики низка ЗМІ опублікувала спростування з посиланням на фото від пресслужби голови держави[286][287][288].
Ставлення до розведення військ
26 жовтня 2019 року поспілкувався з ветеранами, які організували «Останній блокпост» на Донбасі на знак протесту проти можливого розведення військ. Зокрема він сказав до одного з військових (як потім з'ясувалось, це був Денис Янтар): «Денис, послухай мене. Я президент цієї країни. Мені 42-й рік. Я ж не лох якийсь. Я до тебе прийшов і сказав: зброю приберіть. А ти мене не переводь на акції… Я хотів побачити в очах розуміння, а побачив хлопця, який вирішив, що перед ним якийсь „лопух“ стоїть, і переводиш мене на іншу тему?», та «Пофіг, з ким перемир'я». На зауваження одного з ветеранів про сумнівність переговорів з так званими «ДНР» і «ЛНР» Зеленський відповів: «Та мені пофіг, з ким воно підписане. Нам же треба території повернути і припинити вбивства»[289]. «Місцеві люди хочуть відведення… Мені здається, що ми всі маємо працювати, щоб завершити війну. Але тут все ж головні наші військові. При всій повазі до вас, тут є командири і командуючий ООС, і саме вони займаються безпекою» — сказав він.
Обмін полоненими та вітання Путіна
31 грудня 2019 року Володимир Зеленський провів телефонну розмову з Володимиром Путіним, під час якої привітав його «з прийдешніми святами»[290][291] та «взаємним обміном» полонених, що відбувся 29 грудня.
Обмін 29 грудня часто критикувався за те, що в обмін на звільнених з полону громадян України, Україна відпускає громадян України, Росії та ще кількох країн, яким інкримінують розстріл Небесної сотні, тероризм і військові злочини, а також реально засуджених за ці злочини[292].
Незважаючи на те, що формально обмін було проведено між Україною та так званими «ДНР та ЛНР»[293], а Путін себе стороною конфлікту не визнає, було повідомлено, що «сторони» почали домовлятися про новий обмін.
Кумівство
15 квітня 2020 року Комітет виборців України заявив[294],
«Упродовж першого року президентства В. Зеленського понад 30 осіб, які раніше працювали в структурах „Студії Квартал 95“, її дочірніх організаціях, надавали послуги компанії, співпрацювали із В. Зеленським на професійній основі, були знайомими, друзями, родичами В. Зеленського чи його оточення отримали державні посади. Із них 12 безпосередньо працювали в „Студії Квартал 95“.»
У статті названі керівник Офісу Президента України Андрій Єрмак, перший заступник голови Офісу Президента Сергій Трофімов, заступник керівника Офісу Президента Юрій Костюк, перший помічник Президента Сергій Шефір, Генеральний директор Директорату з питань інформаційної політики Офісу Президента Ірина Побєдоносцева, голова СБУ Іван Баканов, ексрадник секретаря Ради національної безпеки і оборони України з питань реінтеграції і відновлення Донбасу Сергій Сивохо, радник міністра внутрішніх справ, колишній голова Служби зовнішньої розвідки України та експерший заступник голови СБУ Владислав Бухарєв, директор Департаменту стратегічної агентурної розвідки ГУР Міністерства оборони Олександр Пашков, голова Державного агентства України з питань кіно Марина Кудерчук, керівник Державного управління справами Сергій Борзов, член Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення Тетяна Руденко, член Наглядової ради ПриватБанку Юлія Мецгер[295], державна уповноважена Антимонопольного комітету України Ірина Копайгора, заступник міністра внутрішніх справ Олександр Гогілашвілі, народні депутати України від партії «Слуга народу» Микола Тищенко, Юрій Корявченков, Олександр Кабанов, Максим Ткаченко, Олена Хоменко, Ольга Руденко, брати Руслан та Микола Стефанчуки, Олександр Завітневич, Валерій Стернійчук, Ігор Кривошеєв, Олександр Качура, Володимир Воронов, Роман Грищук, Ірина Борзова та Олександр Скічко[294].
Новорічне вітання Путіну
31 грудня 2019 року Володимир Зеленський під час телефонної розмови з Володимиром Путіним, президентом держави, котра захопила й анексувала Крим та веде проти України неоголошену війну на Донбасі, привітав його з Новим 2020 роком[291][296][297].
2020
Проживання на державній дачі
У липні 2020 року програма «Схеми» радіо Свобода опублікувала журналістське розслідування щодо переїзду Володимира Зеленського із родиною на державну дачу Держуправління справами у Конча-Заспі, де проживають й інші колишні та чинні високопосадовці[298][299]. У програмі з'явились докази, що для переїзду Зеленського з державного бюджету було витрачено майже 200 тис. грн на ремонт дачі[300]. Після виходу програми Офіс президента України підтвердив цей факт, але зазначив, що президент проживатиме на державній дачі «тимчасово»[301]. Критику викликав той факт, що в квітні 2019 року в інтерв'ю РБК-Україна сам Зеленський, коментуючи наявність такого привілею для можновладців як державні дачі, заявляв, що не буде ними користуватися, сказавши: «нехай у цих резиденціях живуть дітки якісь. Ну якісь табори відпочинку, якісь люди, яким це дійсно потрібно. Ці резиденції — я не бачу в них взагалі ніякого сенсу»[302].
2021
Вагнерґейт
22 липня 2021 року Шевченківський райсуд зобов'язав Державне бюро розслідувань почати досудове розслідування, за статтею 111 ККУ («державна зрада»), стосовно президента Володимира Зеленського та його оточення через зрив операції із затримання членів ПВК «Вагнера»[303].
Pandora Papers
3 жовтня 2021 року в британській газеті Ґардіан вийшла стаття «Виявлено: „антиолігархічні“ зв'язки президента України з офшорами» («англ. Revealed: ‘anti-oligarch’ Ukrainian president’s offshore connections»), в котрій опубліковано частину розслідування так званого «Досьє Пандори» (англ. Pandora papers) Міжнародного консорціуму журналістів-розслідувачів (англ. International Consortium of Investigative Journalists, ICIJ) стосовно причетності до офшорних схем Володимира Зеленського[304][305][306][307]. Документи Pandora Papers, нового витоку з 14 фірм, які реєстрували та обслуговували офшорні компанії, частково підтвердили схему переказування коштів від структур олігарха Ігоря Коломойського до офшорних фірм президента Володимира Зеленського та його соратників. Ці кошти могли бути частиною історії з виведення та відмивання грошей «ПриватБанку»[308].
26 жовтня 2021 року Національне агентство з питань запобігання корупції оприлюднило результати перевірки декларації президента Володимира Зеленського. Відомство не виявило порушень, пов'язаних із розслідуванням Pandora Papers про приховані активи політиків. Щодо будинку Зеленського в Італії, то агентство повідомило, що він належить компанії Tommaso S.R.L, власником якої є Олена Зеленська[309], а тому не підлягає декларуванню[310].
2022
Оборона України
Речник Держдепартаменту США Нед Прайс відгукувався, що Зеленський «багато в чому представляє — навіть уособлює — демократичні прагнення та амбіції України — українського народу», а тому є ціллю № 1 для російської агресії[311].
«Володимир Зеленський грає роль, якої від нього майже ніхто не очікував: роль президента України воєнного часу», — писала газета «The New York Times»[16].
Як пояснювала українська служба BBC, досі «Для виборців Зеленський був „російськомовною людиною зі Сходу України, яка вела свій бізнес російською мовою“.», тож Росія очікувала на його проросійську позицію. Попри це, «Російськомовна людина зі Сходу стала типовим українським патріотом […] А довіра до Росії та повага до авторитарного уряду Володимира Путіна суттєво зменшилася»[16].
Згідно з опитуванням соціологічної групи «Рейтинг» 26-27 лютого 2022, 91 % опитаних підтримують дії Володимира Зеленського[312]. У лютому 2023 ця цифра зменшилаяс до 63% (повністю або скоріше схвалююьть)[313], у червні 2024 - до 56%[314].
Як повідомив 4 березня радник глави Офісу президента Михайло Подоляк, «Зеленський точно не піде на жодні поступки, які можуть так чи інакше принизити нашу боротьбу, яка сьогодні ведеться в Україні за її територіальну цілісність та свободу»[315].
Зеленського звинувачують у здачі Росії півдня України на початку війни.[316][317]
Статки та фінансові зобов'язання
У податковій декларації Зеленського за 2017 рік[318] показано 7,3 млн гривень прибутку, квартиру в Ялті, рахунки в «ПриватБанку», та пізніше внесено зміни — додано інформацію про кіпрську компанію «Green Family». Також у декларації про свої доходи за 2017 рік Зеленський вказав[319][320]:
- будинок площею 353 м² та земельна ділянка на 12 соток у селі Іванковичі на Київщині, 3 квартири у Києві площами 254, 198 та 131 м²; квартира у Великій Британії площею 91 м², з 2 паркувальними місцями у власності разом з дружиною.
- Зеленський має Land Rover (2016 року випуску), а його дружина Олена — Mercedes-Benz S 500 4 Matic (2014 року випуску).
- годинники марок Breguet, Tag Heuer, Rolex, Piaget, ювелірні вироби від Graff, Bovet, Breguet.
- боргові цінні папери, акції компанії, які прописані на Кіпрі та Британських Віргінських Островах. Корпоративні права є у компаніях «Кіноквартал», «Студія квартал-95», «Зеларі фіш», «Продюсерський центр „Ліга сміху“», «Анімаційна студія 95», «Квартал ТВ», «Інвест аніма», «Гауді студіо» і «Квартал-концерт».
- володіє також юридично оформленими фірмами із пропискою в Україні, Італії, Кіпрі, Белізі та Британських Віргінських островах. Додатково він має патенти, знаки для товарів і послуг.
За результатами аналізу податкової декларації Зеленського за 2018 рік[321] станом на 1 січня 2019 року він володів активами на суму приблизно в 16 200 000 доларів США по середньозваженому курсу на момент покупки, при цьому
найбільша сума покупок і накопичень були здійснені в період з 2014 до 2018 року. На 15,5 мільйонів доларів (як мінімум) сім’я Зеленського поповнила свої активи за час війни України з Росією[322].
Наприкінці 2019 року Зеленський вказав в декларації суттєві зміни в майновому стані. Так, він отримав 4,8 мільйона гривень роялті від ТОВ «Квартал 95», а також 104 тисячі гривень за користування торговою маркою[323], тоді як роялті за 2018 рік складало лише 4 тисячі гривень[324].
У податковій декларації Зеленського за 2017 рік[318] відсутні об'єкти для декларування. А у податковій декларації за 2018 рік[321] задекларовано три фінансові зобов'язання на загальну суму приблизно 2 100 000 доларів США[322]. Це два кредити на 200 тисяч гривень та 400 тисяч гривень, взяті в січні 2018 року відповідно в акціонерних товариствах «ОТП Банк» та Комерційний банк «Приватбанк», а також взята в грудні 2017 року позика на суму 1 775 935 фунтів стерлінгів в компанії «Фільм Херітейдж інк» (англ. «Film Heritage inC.») з Белізу. Згідно з розділом 9 декларації Зеленського за 2018 рік, кінцевими бенефіціарними власниками компанії-позичальника «Фільм Херітейдж інк» вказані сам Володимир Зеленський та його дружина Олена[321].
Згідно з декларацією за 2019 рік, Зеленський заробив 26,6 млн грн, було також вказано численні об'єкти нерухомості та колекцію дорогих годинників. При цьому з травня 2019 він залишив бізнес, президентська зарплатня склала 208 тис. грн[325]. Родина Зеленського здійснила продаж родині Сергія Шефіра корпоративних прав дванадцяти українських підприємств на загальну суму 246 тисяч гривень, тобто, в середньому, по 20,5 тисяч гривень за кожну фірму[326]. Одночасно Олена Зеленська отримала від Сергія Шефіра, першого помічника президента Зеленського, позику в розмірі 5 мільйонів гривень, котра була повернута до кінця звітного 2019 року[326][327]. Загальний дохід сім'ї Зеленського за 2019 рік перевищив 28,6 мільйона гривень[327].
2 липня 2020 року зізнався, що подані ним у декларації за 2019 рік відомості були неповними. Як оголошено в повідомленні пресслужби президента, оприлюдненому на його сайті, 2019 року сім'я Зеленського також отримала від реалізації облігацій внутрішньої державної позики України (ОВДП) кошти на загальну суму 5,1 млн гривень та придбала нових ОВДП на суму 5,2 млн гривень[328]. В Офісі Президента зауважили, що, згідно з чинним законодавством, Зеленський був зобов'язаний протягом 10-ти днів з часу купівлі та продажу ОВДП повідомити про суттєві зміни в майновому стані до Реєстру декларацій, але такого повідомлення не надходило[329].
Назви на честь Володимира Зеленського
- Ausichicrinites zelenskyyi — викопна морська лілія. Перша, у якої виявили ознаки відрощення втрачених кінцівок. Це перший представник голкошкірих юрського періоду, якого знайшли на африканському континенті[330][331].
Вшанування
У місті Харлоу відкрили Авеню Зеленського.[332]
Див. також
Примітки
- ↑ а б Ізраїльська преса про Зеленського: єврейське походження, зв'язок із Коломойським та причини успіху . Радіо свобода / Крим. Реалії, 3 квітня 2019
- ↑ а б Артур Верба. Корреспондент: Ті, що живуть разом. Завдяки згуртованості єврейська громада України досягла висот у бізнесі // Корреспондент. № 26 (4 липня 2014)
- ↑ а б Jewish Comedian Is Top Vote-getter in First Round of Ukraine’s Presidential Election. haaretz.com (англ.). 1.04.2019. Архів оригіналу за 06.04.2019. Процитовано 05.04.2019.
- ↑ а б Єврейське коріння Зеленського і зменшення впливу Росії в Україні: що про результати виборів пише світова преса? [Архівовано 6 квітня 2019 у Wayback Machine.]. hromadske.ua, 31 березня 2019
- ↑ а б Мої дві години з Володимиром Зеленським. nv.ua/ukr/, 5 квітня 2019
- ↑ Зеленський розповів про своє єврейське коріння і розмови з Богом
- ↑ Зеленський привітав іудеїв України з Песахом
- ↑ Зеленский рассказал, верит ли в Бога: свое мнение по этому поводу
- ↑ ЗАКОН УКРАЇНИ №474-XIV. Офіційне інтернет-представництво Президента України (ua) . Архів оригіналу за 9 серпня 2021. Процитовано 9 серпня 2021.
- ↑ Munzinger Personen
- ↑ Czech National Authority Database
- ↑ ČSFD — 2001.
- ↑ Ray M. Encyclopædia Britannica
- ↑ Большая российская энциклопедия — Москва: Большая российская энциклопедия, 2004.
- ↑ а б CNN, Analysis by Stephen Collinson. Analysis: How Zelensky changed the West's response to Russia. CNN. Архів оригіналу за 21 березня 2022. Процитовано 28 лютого 2022.
- ↑ а б в "Зеленський грає роль, якої від нього майже ніхто не очікував" - світові ЗМІ. BBC News Україна (укр.). Архів оригіналу за 20 березня 2022. Процитовано 28 лютого 2022.
- ↑ Зеленський біографія - хто такий Володимир Зеленський, чим відомий, біографія, цитати: усі подробиці. unian.ua. 22.04.19. Архів оригіналу за 20 квітня 2021. Процитовано 21 листопада 2020.
- ↑ Зеленський назвав Януковича історією і закликав його мовчки піти (відео) // TCH. — 2014. (рос.)
- ↑ Зеленський Олександр Семенович. Придніпровський науковий центр НАНУ. Архів оригіналу за 2 квітня 2019. Процитовано 4 квітня 2019.
- ↑ Володимир Зеленський розповів про свої стосунки зі своїми батьками [Архівовано 7 січня 2019 у Wayback Machine.] ТСН, 28 вересня 2017 року (рос.)
- ↑ Зеленський Олександр Семенович на офіційному сайті КЕІ
- ↑ а б в Зеленський: Якщо мене оберуть президентом, спочатку будуть поливати брудом, потім — поважати, а потім — плакати, коли піду // gordonua.com/ukr/. — 2018. — 26 грудня.
- ↑ Чернівці, Факти. Зеленський: Тато – професор, мама – інженер, ми жили в Монголії (відео) | Факти Чернівці. Архів оригіналу за 6 квітня 2019. Процитовано 6 квітня 2019.
- ↑ Зеленський: Якщо мене оберуть президентом, спочатку будуть поливати брудом, потім – поважати, а потім – плакати, коли піду. gordonua.com. Архів оригіналу за 6 лютого 2019. Процитовано 6 лютого 2019.
- ↑ а б Володимир Зеленський. web.archive.org. 13 січня 2018. Архів оригіналу за 10 лютого 2019. Процитовано 25 травня 2019.
- ↑ Борис Савицкий (8 грудня 2009). «Квартал» покоряет Полтаву. poltava.to (російською) . Архів оригіналу за 4 травня 2021. Процитовано 21 листопада 2020.
- ↑ Zaxid.net. На Роговцеву та Зеленського в Росії завели кримінальну справу. ZAXID.NET (укр.). Архів оригіналу за 2 квітня 2019. Процитовано 2 квітня 2019.
- ↑ Зеленський заявив про вихід із бізнесу в «Студії Квартал 95». Детектор медіа, 19 квітня 2019
- ↑ Телеканал «Інтер» представив новий топ-менеджмент. Пресслужба телеканалу «Інтер», 23 грудня 2010
- ↑ Зеленський і Шефіри пішли з «Інтера». Детектор медіа, 5 серпня 2011
- ↑ Зеленський став генпродюсером «Інтера», Шефіри та Яковлєв займатимуться виробництвом (УТОЧНЕНО). Детектор медіа, 22 листопада 2011
- ↑ Зеленський підтвердив, що йде з «Інтера» [Архівовано 2019-03-29 у Wayback Machine.]. Детектор медіа, 29 серпня 2012
- ↑ «Студія Квартал-95» розпочала співпрацю з «1+1». Детектор медіа, 6 жовтня 2012
- ↑ Зеленський: Навіть мене — однозначного патріота — змішали з лайном // УП ТаблоID, 12.08.2014
- ↑ Віктор Бобиренко: Чому наступним президентом стане Зеленський [Архівовано 25 травня 2019 у Wayback Machine.] pravda.com.ua
- ↑ Зеленський про війну в Донбасі: Готові погодитися [Архівовано 26 грудня 2018 у Wayback Machine.] // УП, 26 грудня 2018
- ↑ Зеленський заявив, що йде у Президенти України. Канал 24. 1 січня 2019. Архів оригіналу за 2 квітня 2019. Процитовано 24 травня 2019.
- ↑ Партія висунула Зеленського в президенти. Українська правда. 21 січня 2019. Архів оригіналу за 25 травня 2019. Процитовано 24 травня 2019.
- ↑ ЦВК зареєструвала Зеленського кандидатом у президенти України. Радіо Свобода. 30 січня 2019. Архів оригіналу за 3 лютого 2019. Процитовано 24 травня 2019.
- ↑ Реклама, маніпуляції, популізм: як змінювалися рейтинги кандидатів в президенти. ICTV Факти, 25 березня 2019
- ↑ Вибори-2019. Рейтинги кандидатів. Texty.org.ua. Архів оригіналу за 29 березня 2019. Процитовано 29 березня 2019.
- ↑ а б Umland, Andreas (16 квітня 2019). The Zelensky enigma: A different kind of populist. ecfr.eu. European Council on Foreign Relations. Архів оригіналу за 19 червня 2019. Процитовано 19 червня 2019.
- ↑ Зеленський як "дуля політикам" - Politico. BBC Україна. 5 лютого 2019. Архів оригіналу за 29 березня 2019. Процитовано 29 березня 2019.
- ↑ Нові лідери: чи варто сподіватися на Зеленського? [Архівовано 29 березня 2019 у Wayback Machine.]. УП, 31 січня 2019
- ↑ Руда О. Г. Мовні засоби агітації молоді на виборах Президента України 2019 року [Архівовано 31 серпня 2021 у Wayback Machine.] // Українська мова, 2021, 1 (77) / Гол. ред. А. Даниленко; заст. гол. ред.: П. Гриценко, К. Городенська; НАН України, Ін-т української мови. — Київ: ВД «Академперіодика» НАН України, 2021. — С. 36–49.
- ↑ В рази краще Голобородька. Політконсультант Зеленського — про шоумена як політика у сприйнятті українців [Архівовано 29 березня 2019 у Wayback Machine.]. НВ, 15 березня 2019
- ↑ Анастасія Саковська (8 січня 2019). Зеленський запропонував скласти йому передвиборчу програму. За написання взялись соцмережі. Радіо Свобода. Архів оригіналу за 29 березня 2019. Процитовано 29 березня 2019.
- ↑ Зеленський оголосив передвиборчу програму: основні тези. 24 Канал. 21 квітня 2019. Архів оригіналу за 1 жовтня 2019. Процитовано 1 жовтня 2019.
- ↑ Оксана Забужко. Оксана Забужко про вибори президента України і «казус Зеленського» [Архівовано 19 квітня 2019 у Wayback Machine.] // radiosvoboda.org, 18 квітня 2019, 23:50 / Kommt jetzt Waldo, der Bär? [Архівовано 2019-11-16 у Wayback Machine.] // Feuilleton, Frankfurter Allgemeine Zeitung, 17-04-2019
- ↑ Fox, Kara (21 квітня 2019). Volodymyr Zelensky played Ukraine's president on TV. Now it's a reality. CNN. Архів оригіналу за червня 19, 2019. Процитовано 19 червня 2019.
- ↑ Ігор Фещенко, Олексій Півторак. Офіційні звіти: скільки Порошенко, Тимошенко та Зеленський зібрали на кампанію. Чесно. Архів оригіналу за 27 листопада 2021. Процитовано 29 березня 2019.
- ↑ Марко Погуляєвський (24 березня 2019). Зеленський озвучив вартість своєї кампанії. Громадське. Архів оригіналу за 29 березня 2019. Процитовано 29 березня 2019.
- ↑ Petrella, Stephanie (8 травня 2019). Volodymyr Zelensky: Ukraine’s Servant of the People?. www.fpri.org. Foreign Policy Research Institute. Архів оригіналу за червня 19, 2019. Процитовано 19 червня 2019.
- ↑ За Зеленським їздить супровід - мікроавтобус компанії з групи «Приват» Коломойського. Bihus.info. 18 січня 2019. Архів оригіналу за 29 березня 2019. Процитовано 29 березня 2019.
- ↑ Як друг президента Кононенко заробляв на аферах в енергетиці та що там у Зеленського?. Радіо Свобода. 28 березня 2019. Архів оригіналу за 29 березня 2019. Процитовано 29 березня 2019.
- ↑ Як друг президента Кононенко заробляв на аферах в енергетиці та що там у Зеленського?. Дзеркало тижня. 8 квітня 2019. Архів оригіналу за 26 травня 2019. Процитовано 24 травня 2019.
- ↑ Штабіст Зеленського: Коломойський побажань не передає. BBC Україна. 16 березня 2019. Архів оригіналу за 29 березня 2019. Процитовано 29 березня 2019.
- ↑ Коломойський прямо відповів на питання про фінансування Зеленського і Тимошенко. Обозреватель. 22 березня 2019. Архів оригіналу за 29 березня 2019. Процитовано 29 березня 2019.
- ↑ 27 інтелектуалів застерігають від приходу до влади Коломойського-Зеленського. Укрінформ. 1 березня 2019. Архів оригіналу за 31 травня 2019. Процитовано 24 травня 2019.
- ↑ Група «Першого грудня» оприлюднила звернення щодо виборів президента України і визначилася з кандидатом. Радіо Свобода. 13 березня 2019. Архів оригіналу за 20 березня 2019. Процитовано 24 травня 2019.
- ↑ Зеленський наввипередки з Порошенком здав аналізи [Архівовано 8 квітня 2019 у Wayback Machine.], УП, 5 квітня 2019
- ↑ Як і чому заборонили серіал «Свати». Архів оригіналу за 27 листопада 2021. Процитовано 17 вересня 2019.
- ↑ Зеленський здавав аналізи у клініці свого бізнес-партнера. prm.ua. Архів оригіналу за 27 листопада 2021. Процитовано 17 вересня 2019.
- ↑ Кличко пропонує кандидатам пройти тест VADA [Архівовано 8 квітня 2019 у Wayback Machine.], УП, 5 квітня 2019
- ↑ "У зв'язку з активністю", - Facebook заблокував сторінку медцентру Eurolab, де стався скандал з аналізами Зеленського. censor.net.ua. 08.04.2019. Архів оригіналу за 27.11.2021. Процитовано 17.09.2019.
- ↑ "Психоактивные вещества отсутствуют". Как Порошенко и Зеленский сдавали кровь. currenttime.tv (рос.). 5.04.2019. Архів оригіналу за 27.11.2021. Процитовано 17.09.2019.
- ↑ Зеленський сказав неправду про те, коли востаннє був в Росії – «Схеми». Радіо «Свобода». 19 квітня 2019. Архів оригіналу за 30 квітня 2019. Процитовано 9 червня 2019.
- ↑ "Схеми" спіймали Зеленського на брехні про його поїздки в РФ. Українська правда. 19 квітня 2019. Архів оригіналу за 20 квітня 2019. Процитовано 12 червня 2019.
- ↑ Чисто News выпуск 22 от 14 го мая 2014 г [Архівовано 27 листопада 2021 у Wayback Machine.] — канал «Студия Квартал 95 Online» на Youtube
- ↑ Зеленський назвав бойовиків «ЛНР» і «ДНР» повстанцями [Архівовано 20 квітня 2019 у Wayback Machine.], espreso.tv, 19 квітня 2019
- ↑ Вибори Президента України. Перший тур. ЦВК. Архів оригіналу за 1 квітня 2019. Процитовано 24 травня 2019.
- ↑ Вибори Президента України. Другий тур. ЦВК. Архів оригіналу за 22 квітня 2019. Процитовано 24 травня 2019.
- ↑ Вибори 2019: ЦВК порахувала 100% голосів. Коли інавгурація Зеленського?. bbc.com. 23.04.2019. Архів оригіналу за 24.04.2019. Процитовано 24.04.2019.
- ↑ Кого Зеленський призначив на ключові посади: список. Канал 24. 23 травня 2019. Архів оригіналу за 23 травня 2019. Процитовано 24 травня 2019.
- ↑ Указ Президента України від 21 травня 2019 року № 304/2019 «Про призначення А.Богдана Главою Адміністрації Президента України»
- ↑ Указ Президента України від 21 травня 2019 року № 302/2019 «Про призначення Р.Хомчака начальником Генерального штабу - Головнокомандувачем Збройних Сил України»
- ↑ Указ Президента України від 21 травня 2019 року № 303/2019 «Про дострокове припинення повноважень Верховної Ради України та призначення позачергових виборів»
- ↑ Указ Президента України від 21 червня 2019 року № 423/2019 «Питання Національної інвестиційної ради»
- ↑ Зеленському виписали посвідчення товариства сліпих, а голові ОДА подарували крота. Українська правда. 19 вересня 2019. Архів оригіналу за 20 вересня 2019. Процитовано 19 вересня 2019.
- ↑ Розмовляв 14 годин. Як проходив перший пресмарафон президента Зеленського — хроніка. Архів оригіналу за 27 листопада 2021. Процитовано 12 жовтня 2019.
- ↑ Відео прес-марафону Володимира Зеленського. Архів оригіналу за 12 жовтня 2019. Процитовано 12 жовтня 2019.
- ↑ Пресмарафон Зеленського: всі головні тези, текстова трансляція порталу дотримання обіцянок «Слово і діло». Архів оригіналу за 12 жовтня 2019. Процитовано 12 жовтня 2019.
- ↑ Ukrainian president Volodymyr Zelensky holds record-breaking 14-hour press conference. Архів оригіналу за 12 жовтня 2019. Процитовано 12 жовтня 2019.
- ↑ Книга рекордів України вручила Зеленському нагороду за «найтривалішу у світі пресконференцію». Архів оригіналу за 12 жовтня 2019. Процитовано 12 жовтня 2019.
- ↑ НАЇДКИ, СВІТОВИЙ РЕКОРД І СОТНІ ЗАПИТАНЬ: ЯК ВІДБУВСЯ ПРЕСМАРАФОН ЗЕЛЕНСЬКОГО. Архів оригіналу за 12 жовтня 2019. Процитовано 12 жовтня 2019.
- ↑ Президент України Володимир Зеленський провів 14-годинний прес-марафон. Архів оригіналу за 12 жовтня 2019. Процитовано 12 жовтня 2019.
- ↑ Ukrainian President Zelensky's ‘press marathon’ tries to quell furor around Trump call. Архів оригіналу за 12 жовтня 2019. Процитовано 12 жовтня 2019.
- ↑ Грицак написав рапорт про звільнення. РБК-Україна (рос.). Архів оригіналу за 11 червня 2019. Процитовано 20 травня 2019.
- ↑ Полторак подав у відставку. РБК-Україна (рос.). Архів оригіналу за 20 травня 2019. Процитовано 20 травня 2019.
- ↑ Служба безпеки України. www.facebook.com (укр.). Архів оригіналу за 27 листопада 2021. Процитовано 20 травня 2019.
- ↑ а б в https://novynarnia.com/. Новинарня. 31 травня 2019.
{{cite web}}
:|access-date=
вимагає|url=
(довідка); Пропущений або порожній|title=
(довідка); Пропущений або порожній|url=
(довідка) - ↑ Президент звільнив голову Держприкордонслужби. https://www.radiosvoboda.org/. Радіо «Свобода». 31 травня 2019. Архів оригіналу за 4 травня 2021. Процитовано 31 травня 2019.
- ↑ Зеленський назве свого генпрокурора одразу після звільнення Луценка. Українська правда (укр.). Архів оригіналу за 29 червня 2019. Процитовано 1 липня 2019.
- ↑ Зеленський назвав ім'я кандидата на посаду глави ГПУ. www.unian.ua (укр.). Архів оригіналу за 23 липня 2019. Процитовано 24 липня 2019.
- ↑ Зеленський звільнив посадовців СБУ і обласних губернаторів. https://www.dw.com/. Німецька хвиля. 11 червня 2019. Архів оригіналу за 26 травня 2021. Процитовано 25 червня 2019.
- ↑ Зеленський за один день звільнив 70 голів райадміністрацій. Українська правда (укр.). Архів оригіналу за 24 липня 2019. Процитовано 24 липня 2019.
- ↑ Президент призначив Міхеіла Саакашвілі головою Виконавчого комітету реформ. Архів оригіналу за 18 серпня 2020. Процитовано 20 серпня 2020.
- ↑ Володимир Зеленський підписав закон про скасування депутатської недоторканності. Архів оригіналу за 30 вересня 2020. Процитовано 12 серпня 2020.
- ↑ Новий Виборчий кодекс набрав чинності. Архів оригіналу за 18 червня 2020. Процитовано 12 серпня 2020.
- ↑ Зеленський підписав закон про імпічмент президента. Архів оригіналу за 9 лютого 2021. Процитовано 4 лютого 2021.
- ↑ Офіційний портал Верховної Ради України. w1.c1.rada.gov.ua. Процитовано 3 серпня 2024.
- ↑ Скасування мораторію на продаж землі з 1 жовтня 2020 року: законопроєкт. Архів оригіналу за 4 травня 2021. Процитовано 18 вересня 2020.
- ↑ Кабінет Міністрів України - Держгеокадастр підбив підсумки 100 днів після відкриття ринку земель в Україні. www.kmu.gov.ua (ua) . Архів оригіналу за 29 листопада 2021. Процитовано 29 листопада 2021.
- ↑ Зеленський підписав закон про гральний бізнес. Архів оригіналу за 26 жовтня 2020. Процитовано 12 серпня 2020.
- ↑ Офіційний портал Верховної Ради України. w1.c1.rada.gov.ua. Процитовано 3 серпня 2024.
- ↑ Зеленський підписав закон, який повністю відновлює роботу НАЗК. Архів оригіналу за 27 листопада 2021. Процитовано 3 лютого 2021.
- ↑ Указ Президента України №124/2021 Про деякі питання забезпечення національної безпеки України.
- ↑ Верховний суд повернув посаду звільненому Тупицькому. Архів оригіналу за 1 серпня 2021. Процитовано 1 серпня 2021.
- ↑ ЗЕЛЕНСЬКИЙ ЗАБЛОКУВАВ КАНАЛИ МЕДВЕДЧУКА: РНБО НАКЛАЛА САНКЦІЇ. Архів оригіналу за 25 лютого 2021. Процитовано 24 лютого 2021.
- ↑ Медведчуку і Козаку оголосили підозри за трьома епізодами — генпрокурор. Архів оригіналу за 13 травня 2021. Процитовано 13 травня 2021.
- ↑ Зеленський ввів у дію санкції РНБО проти телеканалу «НАШ». Архів оригіналу за 10 березня 2022. Процитовано 24 березня 2022.
- ↑ Офіційний портал Верховної Ради України. w1.c1.rada.gov.ua. Архів оригіналу за 5 червня 2021. Процитовано 6 червня 2021.
- ↑ Звернення Глави держави за результатами засідання Ради національної безпеки і оборони 4 червня. Офіційне інтернет-представництво Президента України (ua) . Архів оригіналу за 5 червня 2021. Процитовано 6 червня 2021.
- ↑ Верховна Рада ухвалила у першому читанні закон про олігархів. Архів оригіналу за 1 липня 2021. Процитовано 1 липня 2021.
- ↑ Рада схвалила закон про олігархів. Як Зеленський боротиметься з великими бізнесменами. Архів оригіналу за 24 вересня 2021. Процитовано 24 вересня 2021.
- ↑ Зеленський підписав закон про олігархів. Архів оригіналу за 6 листопада 2021. Процитовано 6 листопада 2021.
- ↑ В Європарламенті розкритикували закон про олігархів // [[Слово і Діло]]. — 13 листопада 2021. Архів оригіналу за 15 листопада 2021. Процитовано 15 листопада 2021.
- ↑ Міжнародні експерти матимуть ключову роль у перезапуску ВККС: Рада ухвалила закон. Архів оригіналу за 29 червня 2021. Процитовано 29 червня 2021.
- ↑ Зеленський ветував закон про ВККС та повернув у Раду зі своїми пропозиціями. Архів оригіналу за 14 липня 2021. Процитовано 14 липня 2021.
- ↑ Зеленський підписав два ключові для судової реформи закони. Архів оригіналу за 7 серпня 2021. Процитовано 7 серпня 2021.
- ↑ Велике будівництво. bigbud.kmu.gov.ua (англ.). Архів оригіналу за 15 липня 2021. Процитовано 16 липня 2021.
- ↑ "Велике будівництво" чи "Велике крадівництво"? – розслідування Еспресо. espreso.tv (укр.). Архів оригіналу за 16 липня 2021. Процитовано 16 липня 2021.
- ↑ «Велике крадівництво»? Прокуратура взялась за головний проєкт Банкової. glavcom.ua (укр.). Архів оригіналу за 16 липня 2021. Процитовано 16 липня 2021.
- ↑ Путін ввів війська в Україну і почав операцію на Донбасі. Що відбувається зараз: онлайн. Архів оригіналу за 20 березня 2022. Процитовано 24 березня 2022.
- ↑ Президент підписав указ про запровадження воєнного стану в Україні, Верховна Рада його затвердила. Архів оригіналу за 19 березня 2022. Процитовано 24 березня 2022.
- ↑ Україна розірвала дипломатичні відносини з Росією. Архів оригіналу за 24 лютого 2022. Процитовано 24 березня 2022.
- ↑ Зеленський відмовився від пропозиції США про евакуацію з Києва - WP. www.unian.ua (укр.). Архів оригіналу за 20 березня 2022. Процитовано 28 лютого 2022.
- ↑ Зеленський у відео «показав», що влада залишається у Києві. Радіо Свобода (укр.). Архів оригіналу за 20 березня 2022. Процитовано 28 лютого 2022.
- ↑ Зеленський розглядає можливість переговорів із Путіним в Єрусалимі. www.eurointegration.com.ua (укр.). Архів оригіналу за 28 лютого 2022. Процитовано 26 лютого 2022.
- ↑ Путін перевів сили стримування РФ в особливий режим несення служби. Це, зокрема, і ядерна зброя. Громадське. 27.02.2022. Архів оригіналу за 27 лютого 2022. Процитовано 27.02.2022.
- ↑ Зеленський підписав заявку на членство України в ЄС. Українська правда (укр.). Архів оригіналу за 10 березня 2022. Процитовано 1 березня 2022.
- ↑ Європарламент рекомендував надати Україні статус кандидата в члени ЄС. Архів оригіналу за 22 березня 2022. Процитовано 24 березня 2022.
- ↑ Виступ Зеленського у Європарламенті: повний текст. Архів оригіналу за 22 березня 2022. Процитовано 24 березня 2022.
- ↑ Зеленський до НАТО: Не зможете відкупитися літрами палива за літри крові українців. Українська правда. 4 березня 2022. Архів оригіналу за 6 березня 2022. Процитовано 6 березня 2022.
- ↑ Зеленський закликав окупований Донбас боротися разом з іншими українськими містами. Громадське. 5 березня 2022. Архів оригіналу за 6 березня 2022. Процитовано 6 березня 2022.
- ↑ Зеленський підписав закон про націоналізацію російських активів. Архів оригіналу за 15 березня 2022. Процитовано 24 березня 2022.
- ↑ Зеленський підписав закон про націоналізацію російського майна в Україні. Архів оригіналу за 13 березня 2022. Процитовано 24 березня 2022.
- ↑ партія «Соціалісти»[недоступне посилання]
- ↑ Зеленський ввів у дію тимчасову заборону ОПЗЖ та інших партій. Архів оригіналу за 20 березня 2022. Процитовано 24 березня 2022.
- ↑ Суд заборонив "ОПЗЖ", але їхні депутати продовжують ходити до Верховної Ради - Сергій Рудик. ТСН.ua (укр.). 20 червня 2022. Процитовано 24 червня 2024.
- ↑ Зеленський попередив РФ: ніяких переговорів, якщо судилище в Маріуполі відбудеться. www.rbc.ua (укр.).
- ↑ Прес-конференція Джо Байдена та Володимира Зеленського – наживо з перекладом українською (укр.), процитовано 22 грудня 2022
- ↑ Зеленський вперше поговорив з президентом Філіппін.
- ↑ Зеленський прибув до Саудівської Аравії – він виступить на саміті Ліги арабських держав
- ↑ Зеленський у Саудівській Аравії закликає арабський світ «не закривати очі» на російське вторгнення
- ↑ "Есть те, кто закрывает глаза". Зеленский призвал участников саммита Лиги арабских государств не игнорировать войну в Украине
- ↑ Зеленский встретился с премьером Ирака, делегациями ОАЭ, Омана и Кувейта
- ↑ Чим Україна відштовхує арабський світ і як це вплине на її підтримку Глобальним Півднем у війні осіз Рєю?
- ↑ ЗЕЛЕНСЬКИЙ У ДЖЕДДІ ЗАКЛИКАВ АРАБСЬКИЙ СВІТ ПІДТРИМАТИ УКРАЇНЦІВ
- ↑ Арабські країни. Зеленський об'їжджає світ
- ↑ Арабські країни. Зеленський об'їжджає світ
- ↑ Зеленський вірить у інтеграцію України до ЄС за один рік
- ↑ Володимир Зеленський: Вступ України до ЄС і НАТО – це передусім геополітичне рішення
- ↑ В Італії Президент України говорив про вступ України до ЄС і НАТО
- ↑ Зеленський анонсував підготовку умов договору про приєднання України до Євросоюзу
- ↑ Посилення обороноздатності України та інтеграція до ЄС та НАТО: Зеленський зустрівся зі спікеркою Сеймасу Литви
- ↑ Зеленський: Якщо НАТО не готове запросити Україну, дайте нам можливості захистити себе самостійно
- ↑ https://www.radiosvoboda.org/a/news-zelensky-chlenstvo-ukraina-es-nato/32901483.html#:~:text=share-,
- ↑ Зеленський розповів, що отримала Україна від саміту НАТО-2024
- ↑ Де живуть і навчаються діти Зеленського – 19-річна донька і 10-річний син. ТСН.ua (укр.). 2 вересня 2023. Процитовано 14 лютого 2024.
- ↑ Зеленський розповів про своє єврейське дитинство і ставлення до релігії
- ↑ Міністр релігій. Хто такий Віктор Єленський і чому його так бояться у Московській церкві
- ↑ Зеленський провів зустріч із представниками української єврейської громади (відео)
- ↑ Зеленський розповів про своє єврейське коріння і розмови з Богом. Українська правда (укр.). Процитовано 14 лютого 2024.
- ↑ Зеленский рассказал, верит ли в Бога: свое мнение по этому поводу. РБК-Украина (укр.). Процитовано 14 лютого 2024.
- ↑ Зеленський про релігію: Транслювати походи в церкву не буду, але на Євангелії присягну. hromadske.ua (укр.). 18 квітня 2019. Процитовано 14 лютого 2024.
- ↑ Зеленський привітав мусульман України та світу зі святом Ораза-байрам, яке знаменує закінчення суворого посту
- ↑ Внесок українських мусульман у захист Батьківщини є неоціненним - Зеленський
- ↑ Зеленський взяв участь в іфтарі з військовослужбовцями-мусульманами
- ↑ Зеленський зустрівся з Його Всесвятістю Вселенським Патріархом Варфоломієм
- ↑ «1+1» запускає адаптоване шоу «Вишка» у жовтні. ДМ, 23 вересня 2013
- ↑ Дмитро Костюк написав гендиректору «1+1» гнівного листа з приводу проєкту "Хочу у «ВІА Гру». teleprostir.com, 30 серпня 2013
- ↑ «Бійцівський клуб» на «Інтері» вестиме Володимир Зеленський. ДМ, 3 червня 2008
- ↑ Студія Квартал 95. VK сторінка Студія Квартал 95, 13 грудня 2009
- ↑ «1+1» покаже фільм про Рейгана, озвучений Зеленським // ДМ, 15 лютого 2019
- ↑ Рейган (2011) // 1plus1.ua, 2019
- ↑ Як Володимир Зеленський перетворився на вовка [Архівовано 9 березня 2022 у Wayback Machine.] // Сьогодні, 7 листопада 2015
- ↑ Мультфільм «Сава. Серце воїна» дублювали українські артисти [Архівовано 28 лютого 2022 у Wayback Machine.] // UA: Українське радіо, 2015
- ↑ Два дні з Володимиром Зеленським: плани, провали, побут, сім'я, графік та захоплення. Архів оригіналу за 27 листопада 2021. Процитовано 16 червня 2020.
- ↑ Зеленський про Гончарука, Богдана, олігархів, зустріч з Порошенком та повернення Саакашвілі. Архів оригіналу за 16 червня 2020. Процитовано 16 червня 2020.
- ↑ Кабінет Міністрів України - Про нагородження Почесною грамотою Кабінету Міністрів України. www.kmu.gov.ua (ua) . Архів оригіналу за 23 квітня 2021. Процитовано 7 березня 2021.
- ↑ Про нагородження Почесною грамотою Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення від 26.01.2011. zakon.rada.gov.ua. Архів оригіналу за 04.05.2021. Процитовано 08.03.2021.
- ↑ «Зеленського нагородили найвищою державною відзнакою Латвії»: Лідера України нагородили орденом Віестура першого ступеня – за непохитний захист своєї країни та землі. 24tv.ua. 2 березня 2022. Архів оригіналу за 22 березня 2022. Процитовано 24 березня 2022.
- ↑ «Проявив мужність і хоробрість»: Зеленського відзначено найвищою державною нагородою Чехії — орденом Білого Лева. tsn.ua. ТСН. 7 березня 2022. Архів оригіналу за 7 березня 2022. Процитовано 7 березня 2022.
- ↑ «Президент нагородив Володимира Зеленського орденом Вітовта Великого із золотим ланцюгом»: Президент Гітанас Науседа підписав указ про нагородження Президента України Володимира Зеленського орденом Вітовта Великого із золотим ланцюгом. lrp.lt. 9 березня 2022. Архів оригіналу за 11 березня 2022. Процитовано 24 березня 2022.
- ↑ Архівована копія. Архів оригіналу за 11 березня 2022. Процитовано 24 березня 2022.
{{cite web}}
: Обслуговування CS1: Сторінки з текстом «archived copy» як значення параметру title (посилання) - ↑ Словаччина нагородила Зеленського держпремією Олександра Дубчека та назвала дії Путіна неприйнятними // OBOZREVATEL. — 28 березня 2022. — 11:19
- ↑ Офіс Президента України, Офіс Президента України (26 липня 2022 року). Президент України отримав Премію Вінстона Черчилля за лідерство. https://www.president.gov.ua/news/prezident-ukrayini-otrimav-premiyu-vinstona-cherchillya-za-l-76677 (Українстка) . Офіс Президента України. Процитовано 26 липня 2022.
- ↑ Ольга Глущенко (9 лютого 2023). Макрон нагородив Зеленського орденом Почесного легіону. Українська правда.
- ↑ Postanowienie Prezydenta Rzeczypospolitej Polskiej z dnia 11 kwietnia 2022 r. nr rej. 105/2022 o nadaniu orderu (PDF). monitorpolski.gov.pl (пол.). 11 квітня 2022. Процитовано 17 квітня 2023.
- ↑ Дуда відзначив Зеленського найвищою нагородою Польщі - орденом Білого Орла. Інформаційне агентство Українські Національні Новини (УНН) (укр.). 5 квітня 2023. Процитовано 17 квітня 2023.
- ↑ https://twitter.com/prezidentpavel/status/1654412201749250049. Twitter (укр.). Процитовано 5 травня 2023.
- ↑ "Проявив мужність і хоробрість": Зеленського відзначено найвищою державною нагородою Чехії — орденом Білого Лева. ТСН.ua (укр.). 7 березня 2022. Процитовано 5 травня 2023.
- ↑ В Ахені чекають Зеленського на вручення премії // DW. — 9 квітня 2023
- ↑ Marcelo condecora Zelensky com Grande-Colar da Ordem da Liberdade
- ↑ В знак особого уважения. Зеленский получил Герб Таллинна. news.liga.net. 15 травня 2022. Архів оригіналу за 15 травня 2022. Процитовано 16 травня 2022.
- ↑ У Польщі присвоїли Зеленському престижну премію та підтримали героїчну оборону України // OBOZREVATEL. — 27 лютого 2022. — 22:10].
- ↑ «Президент України Володимир Зеленський отримав медаль Свободи Рональда Рейгана»: ця висока нагорода відзначає лідерство Глави Української держави та незламність духу мільйонів українців, які відстоюють своє право обирати власне майбутнє та надихають увесь цивілізований світ боротися за цінності свободи й демократії. president.gov.ua. 7 березня 2022. Архів оригіналу за 14 березня 2022. Процитовано 24 березня 2022.
- ↑ «Ukrainian president Volodymyr Zelenskyy to receive Ronald Reagan Freedom Award (PDF). reaganfoundation.org. 7 березня 2022. Архів оригіналу (PDF) за 7 березня 2022. Процитовано 24 березня 2022.
- ↑ Зеленський отримав американську нагороду за захист демократії в країні та за кордоном // СУСПІЛЬНЕ НОВИНИ. — 23 квітня 2022. — 14:55
- ↑ Зеленський став лауреатом премії Бориса Нємцова // Lb.ua. — 12 червня 2022. — 11:52
- ↑ а б Постановление Кабинета Министров Чеченской Республики Ичкерия. thechechenpress.com. Процитовано 3 січня 2023.
- ↑ Зеленський очолив список 50 найвпливовіших євреїв світу 2022 року від The Jerusalem Post. Суспільне Новини (укр.). Процитовано 25 вересня 2022.
- ↑ Зеленський став людиною року за версією Financial Times. Українська правда (укр.). Процитовано 5 грудня 2022.
- ↑ FT Person of the Year: Volodymyr Zelenskyy. ‘I am more responsible than brave’. Financial Times. 5 грудня 2022. Процитовано 7 грудня 2022.
- ↑ Why TIME Chose Volodymyr Zelensky and the Spirit of Ukraine as the 2022 Person of the Year. Time (англ.). Процитовано 7 грудня 2022.
- ↑ Кумир для ЄС: Politico назвало Володимира Зеленського найвпливовішою людиною Європи 2022 року. Фокус (укр.). Процитовано 8 грудня 2022.
- ↑ Зеленський став «Людиною року» за версією журналу Profil. УКРІНФОРМ (укр.). Процитовано 11 грудня 2022.
- ↑ Зеленський став «Людиною року» за версією журналу Profil. Слово і діло (укр.). Процитовано 11 грудня 2022.
- ↑ Volodymyr Zelenskyy. POLITICO (англ.). 28 листопада 2023. Процитовано 28 листопада 2023.
- ↑ УП відзначила 100 лідерів України. Українська правда (українською) . 23 листопада 2023. Процитовано 14 грудня 2023.
- ↑ Manor College to confer its first honorary degree on Ukraine President Zelensky. The Philadelphia Inquirer. 12 травня 2022. Архів оригіналу за 13 травня 2022. Процитовано 13 травня 2022.
- ↑ Володимир Зеленський став володарем нагороди "Телетріумф-2013". tsn.ua. 13.02.2014. Архів оригіналу за 04.05.2021. Процитовано 21 листопада 2020.
- ↑ Оголошено лауреатів премії «Телетріумф-2013». detector.media. 13 лютого 2014. Архів оригіналу за 4 травня 2021. Процитовано 21 листопада 2020.
- ↑ Переможці «Телетріумфу–2012». detector.media. Детектор медіа. 30 листопада 2012. Архів оригіналу за 4 травня 2021. Процитовано 21 листопада 2020.
- ↑ Счастливые обладатели премии "Телетриумф - 2010". mediananny.com. 15.10.2010. Архів оригіналу за 25.11.2020. Процитовано 21 листопада 2020.
- ↑ В Україні змінився Верховний Головнокомандувач Збройними Силами. https://mil.in.ua/. Український мілітарний портал. 20 травня 2019. Архів оригіналу за 4 червня 2019. Процитовано 20 травня 2019.
- ↑ Alexander J. Motyl, Why a Zelenskiy Presidency Would Be a Disaster for Ukraine [Архівовано 27 березня 2019 у Wayback Machine.] (Atlantic Council, 19.02.2019) (англ.)
- ↑ Західна преса: про Тимошенко, Порошенка і Зеленського. Радіо Свобода. 28 березня 2019. Архів оригіналу за 14 квітня 2019. Процитовано 14 квітня 2019.
- ↑ а б «Если люди хотят говорить по-русски — отцепитесь от них» — Щур нагадав Зеленському про мовні заяви [Архівовано 27 травня 2018 у Wayback Machine.] — Gazeta.ua, 14 травня 2018
- ↑ а б Володимир Зеленський почав вчити українську мову з репетитором — Світське життя, 10 сезон (випуск 428 від 15 квітня 2017 року)
- ↑ Дмитро Вовнянко. Де закінчується Москва і починається комік Зеленський? // glavcom.ua, 1 лютого 2019
- ↑ Найяскравіші цитати Володимира Зеленського про українську політику // 1+1, 28.03.2014
- ↑ Зеленський Путіну: Не ставте на коліна наш народ // УП ТаблоID, 03.03.2014
- ↑ Еластичність чи еволюція // Український тиждень, 15 січня 2019
- ↑ «Не думаю нею вільно»: Зеленський висловився про українську мову // obozrevatel.com/ukr/, 20 грудня 2016
- ↑ 5 відносно нових партій. Парламентські вибори-2019 // Радіо свобода, 15 листопада 2018
- ↑ Володимир Зеленський: Наша мова — це могутня зброя українського народу, мова свободи й волі
- ↑ Українська мова та Конституція. Зеленський підписав закон про іспити для набуття громадянства України
- ↑ https://www.ukrinform.ua/rubric-society/3132683-zelenskij-zaklikae-zakohati-v-ukrainsku-movu-druziv-ta-koleg.html
- ↑ «Квартал 95» зніме свою першу україномовну комедію з Настею Каменських у головній ролі — Zaxid.net, 20 червня 2017
- ↑ Володимир Зеленський та Настя Каменських зіграють чоловіка й дружину у новому фільмі Студії Квартал-95. Робоча назва романтичної комедії — «Він і Вона» — 95-Квартал, 20 червня 2017
- ↑ Мовний факап і чіткі актори: як пройшла презентація комедії «Я, ти, він, вона» від «Квартал 95» (фото) // РБК-Україна, 18.12.2018
- ↑ Буде вдосконалювати українську: дружина Зеленського терміново шукає чоловіку викладача. rbc.ua/ukr/, 23 квітня 2019
- ↑ Дружина розповіла, як Зеленський вчить українську, і порівняла його з Порошенком. УП, 22 квітня 2019
- ↑ На першому публічному форумі президент Зеленський заговорив російською. Gazeta.ua, 23 травня 2019
- ↑ Зеленський доводить необхідність мовного закону — письменник. Gazeta.ua, 7 травня 2019
- ↑ Львівський суд відмовився зобов'язати ОП перекласти українською виступ Зеленського. zaxid.net. 16.09.2019. Архів оригіналу за 10.10.2019. Процитовано 17.09.2019.
- ↑ Львівський активіст вимагає перекласти російськомовний виступ Зеленського. zaxid.net. 24.05.2019. Архів оригіналу за 03.06.2019. Процитовано 17.09.2019.
- ↑ Верховний суд зобов’язав Президента Зеленського говорити державною мовою. 5.ua. 09.10.2020. Архів оригіналу за 17.10.2020. Процитовано 09.10.2020.
- ↑ Зеленський: Із Путіним дуже складно домовлятися, але в деяких питаннях це вже вдається [Архівовано 11 грудня 2019 у Wayback Machine.], Інтерфакс-Україна, 10.12.2019
- ↑ Зеленський: У Путіна є рік, щоб домовитися про завершення війни на Донбасі [Архівовано 25 травня 2021 у Wayback Machine.], DW, 06.03.2020
- ↑ О. Кротовська. Зеленський офіційно затвердив відмову від перемовин із Путіним. У Кремлі відреагували PG.4 жовтня 2022]
- ↑ «Антиукраїнський гумор Зеленського»: всі кпини в одній відеонарізці. Український кризовий медіа-центр//Новинарня, 12.04.2019. Архів оригіналу за 21.04.2019. Процитовано 28.04.2019.
- ↑ «Інтеру» і Зеленському пригадали сміх у День пам'яті жертв Голодомору. 25.11.2017, 22:56. Архів оригіналу за 03.04.2019. Процитовано 03.04.2019.
- ↑ Олександр Гальченко. Перемога Зеленського — це третій Майдан//Хвиля, 17 квітня 2019. Архів оригіналу за 18 квітня 2019. Процитовано 8 травня 2019.
- ↑ Наталія Дзюбенко-Мейс: Аплодувати голому королю — не вихід. Завтра буде всім соромно//ZIK: Новини Політика, 15 квітня 2019. Архів оригіналу за 18 квітня 2019. Процитовано 28 квітня 2019.
- ↑ Зеленський познущався з Кадирова в ефірі. ВІДЕО [Архівовано 28 березня 2019 у Wayback Machine.]. УП ТаблоID, 6 жовтня 2014
- ↑ Зеленський вибачився за жарт з Кадировим?. УП ТаблоID. 7.10.2014. Архів оригіналу за 28.03.2019. Процитовано 28.03.2019.
- ↑ Скандал із Зеленським: у мережі нагадали про інцидент коміка з Кадировим. Апостроф. Архів оригіналу за 28 березня 2019. Процитовано 28 березня 2019.
- ↑ Зеленський про жарт над Кадировим: «Ми б ніколи не сміялися зі святих речей». tabloid.pravda.com.ua. Архів оригіналу за 28 березня 2019. Процитовано 28 березня 2019.
- ↑ На Зеленського готували замах друзі Кадирова, — Геращенко [Архівовано 28 березня 2019 у Wayback Machine.]. volynnews.com, 10 лютого 2015
- ↑ Міноборони спростувало своє ж повідомлення про призов Зеленського на військову службу, ukranews.com/ua/, 19 червня 2019
- ↑ а б в ЗЕЛЕНСЬКОМУ ПРИЙШЛА ПОВІСТКА В АРМІЮ. Архів оригіналу за 7 квітня 2019. Процитовано 7 квітня 2019.
- ↑ Зеленський 4 рази ухилявся від служби в армії, — ЗМІ. Архів оригіналу за 7 квітня 2019. Процитовано 7 квітня 2019.
- ↑ Зеленському виписали повістку в 2014-му, але в армію він не пішов. Архів оригіналу за 7 квітня 2019. Процитовано 7 квітня 2019.
- ↑ Володимиру Зеленському прийшла повістка в армію. Архів оригіналу за 7 квітня 2019. Процитовано 7 квітня 2019.
- ↑ У 2014 році Зеленський проігнорував повістку до ЗСУ за мобілізацією. Архів оригіналу за 7 квітня 2019. Процитовано 7 квітня 2019.
- ↑ «Вата Шоу», Вілкул, 95 квартал. Чим живе батьківщина Зеленського напередодні виборів. Архів оригіналу за 31 березня 2019. Процитовано 7 квітня 2019.
- ↑ Зеленський чотири рази ховався від армії — ЗМІ. Архів оригіналу за 7 квітня 2019. Процитовано 7 квітня 2019.
- ↑ НАРОДНІ ДЕПУТАТИ ВИМАГАЮТЬ ПРИТЯГНУТИ ЗЕЛЕНСЬКОГО ДО ВІДПОВІДАЛЬНОСТІ ЗА УХИЛЯННЯ ВІД СЛУЖБИ У ЗСУ [Архівовано 13 квітня 2019 у Wayback Machine.], телеканал «Прямий», 12 Квітня 2019
- ↑ Міноборони спростувало своє ж повідомлення про призов Зеленського на військову службу ukranews.com/ua/, 19 червня 2019
- ↑ Збільшення штрафів і новий вид служби. Зеленський вніс до Ради законопроєкт про військовий обов'язок [Архівовано 10 серпня 2020 у Wayback Machine.], Суспільні новини, 28 травня 2020 року
- ↑ Зеленский в Юрмале про Украину (відео Youtube). 13.09.2016. Архів оригіналу за 27.11.2021. Процитовано 02.01.2019. (рос.)
- ↑ а б По праву хама: Володимир Зеленський відмовився від участі в пітчингу Держкіно [Архівовано 17 вересня 2016 у Wayback Machine.] // Україна молода. — 2016. — № 115 (5108) (14 вер.). — с. 1., 4.
- ↑ Квартал червоних ліхтарів // Високий замок. — 2016. № 104 (5504) (15—21 вер.). — с. 5. (Резонанс)
- ↑ Одеський привоз і гуманітарна катастрофа [Архівовано 14 вересня 2016 у Wayback Machine.] — Україна молода, 12.09.2016
- ↑ Зеленський просить у "бідної" держави 50 млн грн на кіно. Газета по-українськи. 12 вересня 2016. Архів оригіналу за 18 жовтня 2016. Процитовано 14 жовтня 2016.
- ↑ а б Студія «Квартал 95» зняла свої проєкти з Дев'ятого конкурсного відбору Держкіно. Гал-Інфо. Архів оригіналу за 19 жовтня 2016. Процитовано 14 жовтня 2016.
- ↑ а б «Свати» ще не заборонили, але можуть: чому і за що. Крым.Реалії. 24.11.2017. Архів оригіналу за 5 квітня 2019. Процитовано 28.03.2019.
- ↑ а б В Україні заборонили серіал «Свати». BBC. 29 листопада 2017. Архів оригіналу за 27 березня 2019. Процитовано 28 березня 2019.
- ↑ Зеленський «наїхав» на СБУ через можливу заборону «Сватів». depo.ua. Архів оригіналу за 28 березня 2019. Процитовано 28 березня 2019.
- ↑ Естонська активістка: Після слів «Путін – х..йло» Федір Добронравов та ще двоє побили мого чоловіка. depo.ua. Архів оригіналу за 28 березня 2019. Процитовано 28 березня 2019.
- ↑ Говорухін із компанією напали на українську активістку. УП ТаблоID. 21.06.2017. Архів оригіналу за 28.03.2019. Процитовано 28.03.2019.
- ↑ Уповноважений представник Зеленського допоміг скасувати заборону на в'їзд актору зі «Сватів», який схвалює анексію Криму — «Схеми». Радіо свобода, 12 квітня 2019
- ↑ «Нині вже»: Зеленський в Канаді, Шарій, Клюєв, серіал «Свати», спортивний скандал. Архів оригіналу за 2 липня 2019. Процитовано 2 липня 2019.
- ↑ «Где я? — В России! — В России. Господи, Россия, я хочу целовать землю». Телеканал «1+1» поновив показ серіалу «Свати-6». Архів оригіналу за 2 липня 2019. Процитовано 2 липня 2019.
- ↑ За схемою Порошенка: як Зеленський ховав фіктивну фірму на Кіпрі. Архів оригіналу за 19 січня 2019. Процитовано 17 січня 2019.
- ↑ Зеленський має кінобізнес в РФ попри заяви про його закриття — «Схеми» [Архівовано 18 січня 2019 у Wayback Machine.] // Економічна правда, 18 січня 2019
- ↑ «Схеми» знайшли у Зеленського кінобізнес у Росії, хоча він переконував, що закрив його ще у 2014-му // Радіо свобода, 17 січня 2019
- ↑ Зеленський стверджує, що вийшов зі складу кіпрської компанії, якій належить «Грін Філмс». Архів оригіналу за 2 лютого 2019. Процитовано 1 лютого 2019.
- ↑ Зеленський має кінобізнес у РФ [Архівовано 18 січня 2019 у Wayback Machine.]
- ↑ Італійський маєток Зеленського в оточенні російських олігархів. Slidstvo.info (укр.). Процитовано 11 січня 2023.
- ↑ Зеленський приховав італійський маєток на «курорті російських олігархів» — ЗМІ. Архів оригіналу за 29 березня 2019. Процитовано 29 березня 2019.
- ↑ У Зеленського знайшли віллу в Італії: його сусіди - російські олігархи. РБК-Україна (рос.). Архів оригіналу за 29 березня 2019. Процитовано 29 березня 2019.
- ↑ Фото Зеленського в Бабиному Яру викликало здивування: в чому причина. Архів оригіналу за 1 жовтня 2019. Процитовано 1 жовтня 2019.
- ↑ Зеленського розкритикували через відсутність на офіційних заходах вшанування жертв Бабиного Яру. Архів оригіналу за 1 жовтня 2019. Процитовано 1 жовтня 2019.
- ↑ Зеленський не відвідав Бабин Яр під час пам'ятних заходів, рабини по-різному це сприйняли (оновлено). Архів оригіналу за 1 жовтня 2019. Процитовано 1 жовтня 2019.
- ↑ Зеленський посварився з ветеранами у Золотому: "Я ж не лох, зброю приберіть" (брит.). 26 жовтня 2019. Архів оригіналу за 27 жовтня 2019. Процитовано 26 жовтня 2019.
- ↑ Зеленський привітав Путіна з Новим роком і домовився про нові списки. Архів оригіналу за 3 січня 2020. Процитовано 5 січня 2020.
- ↑ а б Зеленський і Путін привітали один одного з Новим роком. Поговорили про новий обмін. Архів оригіналу за 26 березня 2020. Процитовано 5 січня 2020.
- ↑ Обмін 29 грудня: кого Україна та Росія ховають «на темній стороні» списку?. Архів оригіналу за 2 січня 2020. Процитовано 5 січня 2020.
- ↑ З'явилися перші фото з українцями на місці обміну полоненими. Архів оригіналу за 3 січня 2020. Процитовано 5 січня 2020.
- ↑ а б За рік на державних посадах опинилися понад 30 «кварталівців» і їх знайомих [Архівовано 17 травня 2020 у Wayback Machine.], 15-05-2020
- ↑ Мецгер Юлия Юрьевна (Мецгер Юлія) — биография. Укрэксимбанк. Приватбанк. Елена Кравец. Декларация. Архів оригіналу за 11 серпня 2020. Процитовано 16 травня 2020.
- ↑ Зеленський і Путін привітали один одного з Новим роком. Архів оригіналу за 26 травня 2021. Процитовано 27 листопада 2021.
- ↑ У ЄВРОПІ ЗДИВОВАНІ ПРИВІТАННЯМ ЗЕЛЕНСЬКОГО ПУТІНА З НОВИМ РОКОМ — ДИПЛОМАТ. Архів оригіналу за 30 січня 2020. Процитовано 11 липня 2020.
- ↑ ZeДача. Зеленський почав мешкати на державній дачі в Конча-Заспі («СХЕМИ» | № 266). Радіо Свобода (укр.). Архів оригіналу за 12 липня 2020. Процитовано 12 липня 2020.
- ↑ ZeДача. Зеленський почав мешкати на державній дачі в Конча-Заспі («СХЕМИ» №266) (укр.), архів оригіналу за 13 липня 2020, процитовано 12 липня 2020
- ↑ «ZeДача»: Зеленський почав мешкати в державній резиденції в Конча-Заспі, яку напередодні відремонтували за держкошт (розслідування). Радіо Свобода (укр.). Архів оригіналу за 12 липня 2020. Процитовано 12 липня 2020.
- ↑ Офіс Президента. Telegram. Архів оригіналу за 14 липня 2020. Процитовано 12 липня 2020.
- ↑ Владимир Зеленский: Нам выгодно распустить Раду, но будем думать и поступать по закону. РБК-Україна (рос.). Архів оригіналу за 18 квітня 2019. Процитовано 12 липня 2020.
- ↑ «Вагнергейт»: Шевченківський райсуд зобов'язав ДБР відкрити провадження щодо Зеленського Еспресо ТВ [Архівовано 22 липня 2021 у Wayback Machine.]
- ↑ Revealed: ‘anti-oligarch’ Ukrainian president's offshore connections [Архівовано 3 жовтня 2021 у Wayback Machine.], 3 жовтня 2021 року
- ↑ Відкритий ящик Пандори. Як 10 років тому Зеленський і Ко збудували мережу офшорів і зберегли її після приходу до влади — Pandora Papers [Архівовано 26 жовтня 2021 у Wayback Machine.], 4 жовтня 2021 року
- ↑ Pandora Papers і офшори Зеленського: Квартал-95 міг отримати мільйони доларів від Коломойського [Архівовано 4 жовтня 2021 у Wayback Machine.], 4 жовтня 2021 року
- ↑ Pandora Papers: Компанії Зеленського та соратників могли отримати 40 мільйонів доларів від Коломойського [Архівовано 4 жовтня 2021 у Wayback Machine.], 04.10.2021
- ↑ Документи частково підтвердили отримання фірмами Зеленського і Ко мільйонів від Коломойського. Архів оригіналу за 4 жовтня 2021. Процитовано 4 жовтня 2021.
- ↑ Вілла в Італії та офшори: НАЗК перевірила декларацію Зеленського, Сегодня [Архівовано 31 жовтня 2021 у Wayback Machine.]
- ↑ НАЗК завершило перевірку декларації Зеленського, розпочату після витоку Pandora Papers, Mind [Архівовано 31 жовтня 2021 у Wayback Machine.]
- ↑ CNN, Jennifer Hansler and Paul LeBlanc. Ukrainian President remains 'a prime target for Russian aggression,' State Department says. CNN. Архів оригіналу за 28 лютого 2022. Процитовано 25 лютого 2022.
- ↑ 70% українців переконані, що Україна зможе відбити напад РФ – опитування. The Village. 27.02.2022. Архів оригіналу за 27 лютого 2022. Процитовано 27.02.2022.
- ↑ Всеукраїньке опитування соціологічної групи рейтинг (PDF).
- ↑ 70% українців не ставлять під сумнів легітимність Зеленського до кінця війни.
- ↑ Зеленський не піде на жодні поступки в переговорах із РФ, які могли б принизити боротьбу України за територіальну цілісність – Подоляк. Інтерфакс-Україна. 4 березня 2022. Архів оригіналу за 4 березня 2022. Процитовано 4 березня 2022.
- ↑ Зеленський намагається перекласти відповідальність на Залужного
- ↑ «Як влада Зеленського поклала на „козла відпущення“ всі свої гріхи за не підрив мостів Чонгару, що призвело до здачі півдня України»,- Герой України, генерал Григорій Омельченко
- ↑ а б Податкова декларація Володимира Зеленського за 2017 рік. Архів оригіналу за 11 липня 2019. Процитовано 21 вересня 2019.
- ↑ Зеленський: новини і свіжі рейтинги на виборах президента України 2019. РБК-Україна (рос.). Архів оригіналу за 23 лютого 2019. Процитовано 23 лютого 2019.
- ↑ Хто такий Володимир Зеленський: біографія кандидата у президенти. 24 Канал. Процитовано 29 березня 2019.
- ↑ а б в Податкова декларація Володимира Зеленського за 2018 рік. Архів оригіналу за 5 серпня 2019. Процитовано 21 вересня 2019.
- ↑ а б Хто Ви, містер ПреЗЕдент- великий комбінатор чи мильна бульбашка? [Архівовано 12 вересня 2019 у Wayback Machine.], Наталя Лютікова, 11 Вересня 2019 року
- ↑ Від Кварталу 95: Зеленський отримав 4,8 мільйона гривень роялті. Архів оригіналу за 4 травня 2021. Процитовано 8 січня 2020.
- ↑ Податкова декларація Володимира Зеленського за 2018 рік. Архів оригіналу за 5 серпня 2019. Процитовано 21 вересня 2019.
- ↑ Нерухомість за кордоном та мільйонні доходи: Зеленський показав декларацію. РБК-Україна (рос.). Архів оригіналу за 21 червня 2020. Процитовано 1 червня 2020.
- ↑ а б Зеленський з дружиною отримали за рік більше 28 мільйонів доходів [Архівовано 8 червня 2020 у Wayback Machine.], Українська правда, 30 ТРАВНЯ 2020 року
- ↑ а б Зеленський подав декларацію за 2019 рік: Багатомільйонні доходи і нерухомість за кордоном [Архівовано 8 червня 2020 у Wayback Machine.],
- ↑ Продав-купив ОВДП і не повідомив: Зеленський зізнався у порушенні закону [Архівовано 2 січня 2022 у Wayback Machine.], 07.07.2020
- ↑ Зеленський додав у декларацію продаж майна майже на 13,5 мільйона. Архів оригіналу за 9 липня 2020. Процитовано 9 липня 2020.
- ↑ Salamon, Mariusz A.; Jain, Sreepat; Brachaniec, Tomasz; Duda, Piotr; Płachno, Bartosz J.; Gorzelak, Przemysław. Ausichicrinites zelenskyyi gen. et sp. nov., a first nearly complete feather star (Crinoidea) from the Upper Jurassic of Africa. Royal Society Open Science. Т. 9, № 7. с. 220345. doi:10.1098/rsos.220345. Процитовано 20 липня 2022.
- ↑ Поляки назвали на честь Зеленського новий вид давніх морських істот
- ↑ У Британії назвали вулицю на честь Зеленського. www.ukrinform.ua (укр.). 22 липня 2023. Процитовано 30 вересня 2023.
Посилання
- Володимир Зеленський на офіційному сайті президента України
- Володимир Зеленський на офіційному сайті президентської кампанії «Зе-2019» (архівна версія)
- Володимир Зеленський на офіційному сайті Студії «95 Квартал» (архівна версія)
- Володимир Зеленський на офіційному сайті телеканалу «1+1» (архівна версія)
- Володимир Зеленський на офіційному сайті телеканалу «Інтер» (архівна версія)
- Володимир Зеленський у соцмережі «Instagram»
- Володимир Зеленський у соцмережі «Facebook»
- Новий фільм про президента Зеленського [Архівовано 26 січня 2021 у Wayback Machine.]
- Фільм «Рік президента Зеленського» [Архівовано 27 квітня 2020 у Wayback Machine.]
- ісп. Ucrania toma medidas para evitar la bancarrota. (Україна вживає заходів для уникнення банкрутства), іспаномовна газета «El Pais» [Архівовано 28 квітня 2020 у Wayback Machine.], 27 квітня 2020 року.