idiot
Svenska
Substantiv
Böjningar av idiot | Singular | Plural | ||
---|---|---|---|---|
utrum | Obestämd | Bestämd | Obestämd | Bestämd |
Nominativ | idiot | idioten | idioter | idioterna |
Genitiv | idiots | idiotens | idioters | idioternas |
idiot
- mindre begåvad eller intelligent person, ofta ett skällsord
- Synonymer: fubbick, pucko
- Etymologi: Av latin idiota, okunnig, olärd, obildad människa, av grekiska ἰδιώτης, privatman, lekman, okunnig, obildad person, till ἴδιος egen. Syftar på någon som inte tar ansvar för statens affärer.
- Besläktade ord: idiotsäker, idioti
- Sammansättningar: idiotförklara, jubelidiot
- Fraser: nyttig idiot
Översättningar
mindre begåvad person
Engelska
Substantiv
idiot
Franska
Substantiv
Böjningar av idiot | Singular | Plural |
---|---|---|
Maskulinum | idiot | idiots |
idiot
- idiot, om ointelligenta personer
- Besläktade ord: idiote
Adjektiv
Böjningar av idiot | Singular | Plural |
---|---|---|
Maskulinum | idiot | idiots |
Femininum | idiote | idiotes |
Kompareras med plus resp. le/la/les plus. |
idiot
- dum, ointelligent