Malajörn
Malajörn Status i världen: Sårbar[1] | |
![]() | |
Systematik | |
---|---|
Domän | Eukaryoter Eukaryota |
Rike | Djur Animalia |
Stam | Ryggsträngsdjur Chordata |
Understam | Ryggradsdjur Vertebrata |
Klass | Fåglar Aves |
Ordning | Hökfåglar Accipitriformes |
Familj | Hökar Accipitridae |
Släkte | Nisaetus |
Art | Malajörn N. nanus |
Vetenskapligt namn | |
§ Nisaetus nanus | |
Auktor | Wallace, 1868 |
Synonymer | |
|
Malajörn[2] (Nisaetus nanus) är en sydostasiatisk fågel i familjen hökar inom ordningen hökfåglar.[3] Den förekommer i låglänta skogar från Myanmar till Sumatra och Borneo. Arten minskar i antal till följd av skogsavverkning, så pass att den anses vara utrotningshotad, av Internationella naturvårdsunionen placerad i kategorin sårbar.
Utseende
[redigera | redigera wikitext]Malajörnen är en liten, kraftigt tecknad örn med en kroppslängd på 46 centimeter. Huvudsidorna är rostfärgade med svarta streck, den mörka tofsen brett vitspetsad och på stjärten syns tre mörka band. Vingpennornas bas på undersidan av vingen är beigevita medan täckarna är varmare gulbruna och tätt mörkbandade.[1]
Liknande sundaörnen är större, endast smalt vitspetsad på tofsen samt en svartaktig stjärt med en endast ett brett blekgrått centralt band. Undersidan av vingen är vidare vitaktig med kraftigare svart bandning på täckarna och sidan av huvudet är mörkt.[1]
Läte
[redigera | redigera wikitext]Lätet består av gälla, ljusa och stigande ljud som i engelsk litteratur återges som "yik-yee" eller "kliit-kleeik".[4]
Utbredning och systematik
[redigera | redigera wikitext]Fågeln förekommer i fuktiga tropiska och subtropiska låglänta områden i Sydostasien.[3] Den delas upp i två underarter med följande utbredning:[3]
- Nisaetus nanus nanus – förekommer från södra Myanmar och Thailand till Malackahalvön, Sumatra och Borneo
- Nisaetus nanus stresemanni – förekommer på ön Nias utanför Sumatra, troligen utdöd
Den förekommer troligen också på ön Siberut utanför Sumatra.[5]
Släktestillhörighet
[redigera | redigera wikitext]Tidigare fördes den till släktet Spizaetus, men DNA-studier visar att arterna inte är varandras närmaste släktingar.[6]
Ekologi
[redigera | redigera wikitext]Malajörnen är stannfågel i städsegröna skogar i låglänta områden upp till 1 000 meter över havet. Den har även observerats i avverkade områden på Sumatra och Borneo och kan därför hysa en viss tolerans för dessa.[1] Fågeln häckar troligen mellan december och mars.[7] Inget är känt om kullstorlek men alla kända kullar har involverat endast en unge.[8]
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/d/db/Wallace%27s_Hawk-Eagle_%2814080079705%29.jpg/250px-Wallace%27s_Hawk-Eagle_%2814080079705%29.jpg)
.
Malajörnen tros huvudsakligen leva av fåglar,[4] men även fladdermöss, ekorrar, råttor och ödlor har noterats. Hur den jagar är inte väl känt, men tros likna sina släktingars, nämligen genom att sitta still inne i eller i kanten av skogen och därifrån göra utfall.[8] Även den ofta ses i par verkar wallaceörnen jaga en och en, ej tillsammans.[8]
Status och hot
[redigera | redigera wikitext]Fågeln har ett stort utbredningsområde, men är fåtalig och minskar dessutom kraftigt i antal till följd av skogsavverkning. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar därför arten som sårbar (VU).[1] Världspopulationen uppskattas preliminärt till mellan 2 500 och 10 000 vuxna individer.[1]
Namn
[redigera | redigera wikitext]Det vetenskapliga artnamnet nanus betyder "dvärg".[9] Det tidigare svenska trivialnamnet wallaceörn hedrar Alfred Russel Wallace som först beskrev arten.[10] Den har även på svenska kallats Wallaces hökörn.
Noter
[redigera | redigera wikitext]- ^ [a b c d e f] Birdlife International 2020 Nisaetus nanus . Från: IUCN 2020. IUCN Red List of Threatened Species. Version 2020-3. Läst 21 december 2020.
- ^ Sveriges ornitologiska förening (2020) Officiella listan över svenska namn på alla världens fågelarter
- ^ [a b c] Clements, J. F., T. S. Schulenberg, M. J. Iliff, S. M. Billerman, T. A. Fredericks, J. A. Gerbracht, D. Lepage, B. L. Sullivan, and C. L. Wood. 2021. The eBird/Clements checklist of birds of the world: v2021 http://www.birds.cornell.edu/clementschecklist/download, läst 2021-08-11
- ^ [a b] Ferguson-Lees, J., and D. A. Christie (2001). Raptors of the World. Christopher Helm, London, United Kingdom.
- ^ Kemp, N. (2000) The birds of Siberut, Mentawi Islands, West Sumatra. Kukila 11: 73–96.
- ^ Helbig AJ, Kocum A, Seibold I & Braun MJ (2005) A multi-gene phylogeny of aquiline eagles (Aves: Accipitriformes) reveals extensive paraphyly at the genus level. Molecular phylogenetics and evolution 35(1):147-164 Smithsonian Librares (
PDF)
- ^ Robson, C. (2000) A Field Guide to the Birds of South-east Asia. New Holland, London.
- ^ [a b c] Wells, D.R. (1999) The Birds of the Thai-Malay Peninsula. Vol. 1. Non-passerines. Academic Press, London.
- ^ James A. Jobling (2010) The Helm Dictionary of Scientific Bird Names. Christopher Helm, London. ISBN 978-1-4081-2501-4
- ^ Beolens, Bo; Watkins, Michael (2003). Whose Bird? Men and Women Commemorated in the Common Names of Birds. London: Christopher Helm. sid. 357–358
Externa länkar
[redigera | redigera wikitext]Wikispecies har information om Nisaetus nanus.
Wikimedia Commons har media som rör Nisaetus nanus.
- Läten på xeno-canto.org
|