Nyen: Skillnad mellan sidversioner
Jukrat (Diskussion | Bidrag) m →Historia: Puts |
|||
Rad 65: | Rad 65: | ||
En tidigare svensk fästning fanns i trakten under medeltiden. År 1299 hade på en holme i Neva av Torgils Knutsson anlagts ett fäste, vid namn Landskrona, som dock redan 1301 förstördes av ryssarna. |
En tidigare svensk fästning fanns i trakten under medeltiden. År 1299 hade på en holme i Neva av Torgils Knutsson anlagts ett fäste, vid namn Landskrona, som dock redan 1301 förstördes av ryssarna. |
||
I skriftliga källor från [[Novgorod]] runt år 1500 kan man läsa att det var några torp och en by i den trakten, och |
I skriftliga källor från [[Novgorod]] runt år 1500, kan man läsa att det var några torp och en by i den trakten, och området betraktades som ryskt. I ett dokument från 1599 skrev man att det finns en stad vid Nevas utlopp och där existerar rysk handelsgård, fartygspir och ortodox kyrka. Troligen bytte området makthavare från svenska till ryska staten några gånger, eftersom det finns en skriftlig källa att Ivan den IV (förskräcklige) beordrade att anlägga en fästning vid Nevas utlopp, vilken påbörjades 1557 och sannolikt på samma holme påbörjades år 1573 och 1583 av svenskarna befästningar, de som senare kom att hitta sin fortsättning i den år 1611 uppförda [[Nyenskans]]. Allt för att hålla ryssen borta från Östersjön och för att ta kontroll över handeln med Ryssland. Själva befästningen kom att ligga på Ochtas södra strand och staden på dess norra. |
||
De tidigare spridda gårdarna i området byggdes sakta ihop med den framväxande staden. Staden uppfördes kring den grundade fästningen och fick stadsprivilegier den [[28 september]] [[1638]], vilka förnyades den [[20 september]] [[1642]]. Redan [[Gustav II Adolf]] föranstaltade, efter erövringen av kexholmska och ingermanländska områdena, att en stad skulle grundas vid Neva. |
De tidigare spridda gårdarna i området byggdes sakta ihop med den framväxande staden. Staden uppfördes kring den grundade fästningen och fick stadsprivilegier den [[28 september]] [[1638]], vilka förnyades den [[20 september]] [[1642]]. Redan [[Gustav II Adolf]] föranstaltade, efter erövringen av kexholmska och ingermanländska områdena, att en stad skulle grundas vid Neva. |
||
Enligt några förskare blev Nyen den största staden i hela Nöteborgs län och överskred |
Enligt några förskare blev Nyen den största staden i hela Nöteborgs län och överskred residensstaden [[Nöteborg]] i både storlek och tillgångar. |
||
==Befästningen== |
==Befästningen== |
Versionen från 21 februari 2014 kl. 16.49
Nyen | |
Model av Nyen, med fästningen Nyenskans i förgrunden
| |
Land | ![]() |
---|---|
Delstat | Ingermanland |
Indelning | Nöteborgs län |
Grundad | 28 september, 1638 |
Nyen (finska Nevanlinna, ryska Ниен, Ниеншанц) är Sankt Petersburgs föregångare som stad vid Nevas utlopp. Den låg österut från nuvarande Sankt Petersburgs centrum på ett näs, som bildas där den lilla ån Ochta flyter in i Neva. Ochta har förekommit med namnet Svartå eller Svartbäcken på svenska kartor. Här byggdes en svensk fästning för Ingermanland vid namn Nyenskans.
Historia
En tidigare svensk fästning fanns i trakten under medeltiden. År 1299 hade på en holme i Neva av Torgils Knutsson anlagts ett fäste, vid namn Landskrona, som dock redan 1301 förstördes av ryssarna.
I skriftliga källor från Novgorod runt år 1500, kan man läsa att det var några torp och en by i den trakten, och området betraktades som ryskt. I ett dokument från 1599 skrev man att det finns en stad vid Nevas utlopp och där existerar rysk handelsgård, fartygspir och ortodox kyrka. Troligen bytte området makthavare från svenska till ryska staten några gånger, eftersom det finns en skriftlig källa att Ivan den IV (förskräcklige) beordrade att anlägga en fästning vid Nevas utlopp, vilken påbörjades 1557 och sannolikt på samma holme påbörjades år 1573 och 1583 av svenskarna befästningar, de som senare kom att hitta sin fortsättning i den år 1611 uppförda Nyenskans. Allt för att hålla ryssen borta från Östersjön och för att ta kontroll över handeln med Ryssland. Själva befästningen kom att ligga på Ochtas södra strand och staden på dess norra.
De tidigare spridda gårdarna i området byggdes sakta ihop med den framväxande staden. Staden uppfördes kring den grundade fästningen och fick stadsprivilegier den 28 september 1638, vilka förnyades den 20 september 1642. Redan Gustav II Adolf föranstaltade, efter erövringen av kexholmska och ingermanländska områdena, att en stad skulle grundas vid Neva.
Enligt några förskare blev Nyen den största staden i hela Nöteborgs län och överskred residensstaden Nöteborg i både storlek och tillgångar.
Befästningen
Själva befästningen kom att ligga österut av nuvarande Sankt Petersburgs centrum på Ochtas södra strand och staden på dess norra. Befästningen var ett Stjärnfort med utliggande redutter. Fördelen med en sådan konstruktion var att den var enkel att försvara men med nackdelen att den var dyr och relativt svår att bygga.
Befolkning, handel & religion
Rysk befolkning förföljdes av svenska staten och lutherska kyrkan. Den befolkningen kördes ut från trakten. Enligt historiker andel av rysk befolkning i Ingermanland minskades från 89.5% till 26.2% om bara 70 år från 1623 till 1695. För medlemmar av orthodox församling som valde att byta till den lutherska kyrkan erbjöd man minsknig av skatt och andra förtur.
Staden utvecklades snabbt till ett handelscentrum inte bara för Ingermanland utan även för Kexholms län och det östra Finland. Befolkningen i Nyen utgjordes huvudsakligen av finnar, men även från Sverige kom det borgare dit. Hamnen anlöptes flitigt av handelsskepp i synnerhet från Tyskland och handeln låg till största delen i tyskarnas händer. De hade råd att grunda en egen församling och även bygga sig en kyrka. Andra kyrkor som fanns i Nyen var en finsk-svensk kyrka samt en liten grekisk-ortodox tsjasouna (kapell).
Företrädare av tysk församling försökte att skaffa sig större roll i kyrkan. De kritiserade svensk luthersk församling och klagade att den vek från sanna kristendomen. År 1680 skickade Petrus Bong (Ingermanlands Intendant) ett brev till Stockholm med anklagelser mot tyska lutheraner i Nyen som "lyder inte sin biskop". Konflikten blåstes också av ett beslut (1671) att tyska präst måste uppföra gudstjänst i svenska kyrkan för att bibehålla kyrkans intäkter.
Från 1680 fortsatte också påtryckning från svensk makter mot orthodox kyrkan, dåvarande kyrkan i stadens omgivning var stängd och sen medlemmar av orthodox försämling (ryssar, kareler och ingrer) blev förbudna att bo i Nyen.
Stadsdelar och byggnader
Snart växte det fram två stadsdelar i Nyen, av den typ som annars vanligen benämns malmer (jämför med södermalm). I den södra låg trivialskolan, prästgården och den finsk-svenska kyrkan. Församlingen hade grundats 1640. Där tjänstgjorde bland annat Jakob Ritz och Urban Hjärnes far Erland Jonae. En teologie doktor, hovpredikant Olof Stierman (död 1767), var son till borgmästaren i Nyen. I den norra stadsdelen fanns rådhuset, hospitalet, den tyska kyrkan och en liten klockstapel. Staden var nog till utseende mycket likt Nya Lödöse (nuvarande Gamlestaden i Göteborg), också beläget på ett näs mellan en å och älv.
Bebyggelse
Alldeles vid stadsgränsen i Nyen fanns förråd, strandbodar, en tegelfabrik och tre parker, av vilka stadsparken var känd för sina tulpaner och andra blommor. Dessutom känner vi till att det stod ett kruttorn mitt i ån på en liten videbevuxen ö. Stadens invånartal steg som mest upp till två tusen. (Därför är den ryska myten att Peter den store byggde sin nya huvudstad i träskmarken alldeles överdriven, det var en kultiverad trakt.) 1656 års krig stoppade utvecklingen, då ryssarna intog fästningen, dödade stadens invånare och brände husen. Samma år erövrade Gustaf Eriksson Horn tillbaka staden. Fienden hade övergivit fästningen. Nyenskans hämtade sig snabbt från krigets ödeläggning. År 1671 skänkte svenske kungen Karl XI 8 skeppund (över 1000 kg) koppar till församlingen att gjuta kyrkklockor av.
Vid början av 1700 talet uppenbarade sig landshus i trakten som tillhörde förmögna människor och några av dem byggdes långt bort från staden på öarna och vid bäckar i Nevas utlopp. På en av dem (som tillhörde major Erik Bernt von Konau) blev senare grundat den nuvarande mest kända parken i Sankt Petersburg ("Sommarträdgård").
Stora nordiska kriget
Under Stora nordiska kriget började ryssarna på våren 1703 ett anfall mot Nyenskans och uppmanade fästningens försvarare att kapitulera. I fästningen fanns endast en besättning på cirka 600 svenska soldater och efter ett par dagars bombardemang var de mogna för en vapenvila i maj 1703. Troligen hade de flesta stadsborna flytt redan tidigare eftersom omgivnning av fästning brunnits ner (1702) pga rädsla att fiende kan använda dem vid eventuell anfall. Rådmannen och kyrkorådets ordförande Henrik Luhr lyckades vid sin flykt till Finland 1700 ta med sig en del av kyrkans inventarier, bl a två kyrkklockor, två takkronor samt en stor mängd textilier. Efter många svårigheter har dessa föremål sedan förts till Stockholm, där klockorna bortskänktes eller såldes, medan övriga inventarier skänktes av det Luhrska dödsboet till Finska församlingen i Stockholm 1733, där de tvenne ljuskronorna än idag pryder Finska kyrkan vid det kungliga slottet.
Tsaren (Peter den store) döpte staden till Slotburg. Några forskare omnämner att han gav sedan order att det svenska fästet skulle rivas och stenarna skulle istället läggas på ön Harholmen närmare flodens mynning – platsen för S:t Petersburgs grundande. Det är troligen inte helt korrekt eftersom på kartor från senare tid man kan hitta delar av fästningen. På en karta från 1717 man kan se att befästningen fanns kvar. Året 1725 ändrades namn på Slotburg till "Perevedenskie slobodi". Där bodde människor som flyttades från inre delar av Ryssland till huvudstaden för att befolka området. Två av fästningens bastioner revs ner bara vid 1744. Sen ett varv anlagts på former Nyenskans (1790). Det område blev en del av Sankt Petersburg stad efter 1828. Central delen av Nyenskans existerade ännu vid 1849 och exact datum när den revs ner är okänt.
Den svenska församlingen i Nyen lever idag vidare som den svenskspråkiga församlingen Sankta Katarina kyrka i Sankt Petersburg.