Jelša: Rozdiel medzi revíziami
dBez shrnutí editace |
|||
(Jedna medziľahlá úprava od rovnakého používateľa nie je zobrazená.) | |||
Riadok 50: | Riadok 50: | ||
* [[jelša zelená]] (''Alnus viridis'') zriedkakedy vyššia než 5 metrov |
* [[jelša zelená]] (''Alnus viridis'') zriedkakedy vyššia než 5 metrov |
||
* [[jelša sivá]] (''Alnus incana'') |
* [[jelša sivá]] (''Alnus incana'') |
||
* [[ |
* [[jelša srdcovitá]] (''Alnus cordata'') |
||
* [[jelša červená]] (''Alnus rubra'') je najvyšším druhom, rastie na západnom pobreží [[Severná Amerika|Severnej Ameriky]] a dosahuje výšku až 35 metrov |
* [[jelša červená]] (''Alnus rubra'') je najvyšším druhom, rastie na západnom pobreží [[Severná Amerika|Severnej Ameriky]] a dosahuje výšku až 35 metrov |
||
Aktuálna revízia z 20:05, 27. apríl 2022
Jelša | |
![]() Jelša lepkavá. | |
Vedecká klasifikácia | |
---|---|
Vedecký názov | |
Alnus Mill. | |
Vedecká klasifikácia prevažne podľa tohto článku | |
Jelša (Alnus) je rod opadavých stromov alebo kríkov patriacich do čeľade brezovité (Betulaceae). Všeobecne sa nachádza na celom svete asi v 35 druhoch[1] .
Jelše rýchlo rastú, ale iba málokedy dosahujú veľkú výšku. Sú rozšírené najmä v miernom pásme severnej pologule, v Amerike zasahujú na juh až do Čile. Vysádzajú sa ako okrasné stromy a kríky do parkov a záhrad.
Jelša dosahuje výšku 20 – 25 m. V Európe rastie hlavne na mokrých územiach pozdĺž veľkých riek a jazier. Jej výnimočná schopnosť prežiť v znečistenom prostredí je využívaná pri zalesňovaní a rekultivácii priemyslových terénov. Jelša spolu s borievkou sa používa na údenie a taktiež na vytváranie údenárskeho preparátu.
Väčšina jelší má schopnosť obohacovať pôdu o dusík. Táto fixácia dusíka v pôde súvisí so symbiózou baktérií. Tie sa zhlukujú do hrčiek na koreňoch jelší a absorbujú zo vzduchu v pôde dusík. To pomáha stromom prežiť aj na málo úrodnej pôde.[2]
Jelšové drevo je veľmi žiadanou surovinou, hoci náročnejšou na spracovanie, v stolárskom priemysle. Každý predmet vyrobený z jelše je unikátom vďaka bohatstvu prírodných štruktúr letokruhov, uzlov a nepravidelnému presúvaniu jadra kmeňa v kompozícii s rôznorodosťou farieb - od svetlo zlatých, cez hlbokú, medovo oranžovú, až k tmavo hnedej.
Druhy
[upraviť | upraviť zdroj]- jelša lepkavá (Alnus glutinosa), strom rastúci v celej Európe
- jelša zelená (Alnus viridis) zriedkakedy vyššia než 5 metrov
- jelša sivá (Alnus incana)
- jelša srdcovitá (Alnus cordata)
- jelša červená (Alnus rubra) je najvyšším druhom, rastie na západnom pobreží Severnej Ameriky a dosahuje výšku až 35 metrov
Referencie
[upraviť | upraviť zdroj]- ↑ ARNO, Stephen; HAMMERLY, Ramona. Northwest Trees: Identifying and Understanding the Region's Native Trees. Seattle, WA : Mountaineers Books, 2007. ISBN 978-1-59485-041-7. S. 165.
- ↑ DIRR, Michael A.. Dirr's Encyclopedia of Trees and Shrubs. [s.l.] : Timber Press, 2011. 952 s. ISBN 978-0-88192-901-0. S. 79. (po anglicky)