Alphonse de Lamartine
Alphonse de Lamartine, celým menom Alphonse Marie Louis de Prat de Lamartine (* 21. október 1790 Mâcon, Francúzsko - † 28. február 1869, Paríž) bol francúzsky básnik, dramatik, románopisec a prozaik. Zároveň bol aj politikom a rečníkom, taktiež tvorcom Druhej Republiky vo Francúzsku. Je jednou z najdôležitejších postáv romantizmu v literatúre Francúzska.
Alphonse de Lamartine | |
![]() Alphonse de Lamartine - romantický básnik a prozaik | |
Osobné informácie | |
---|---|
Narodenie | 21. október 1790 |
Mâcon, Francúzsko | |
Úmrtie | 28. február 1869 (78 rokov) |
Paríž | |
Národnosť | francúzska |
Zamestnanie | spisovateľ a politik |
Manželka | Mary Anne Élisa Birch - de Lamartine |
Deti | syn a dcéra |
Dielo | |
Žánre | poézia, próza, dráma |
Obdobie | romantizmus |
Debut | Méditations poétiques - poézia |
Významné ocenenia | člen Francúzskej akadémie od 1829 |
Podpis | ![]() |
Odkazy | |
Projekt Guttenberg | Alphonse de Lamartine (plné texty diel autora) |
![]() | Alphonse de Lamartine (multimediálne súbory na commons) |
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/d/df/Lamartine_photography.jpg/220px-Lamartine_photography.jpg)
Okrem romantizmu sa v jeho tvorbe prejavuje filozofický smer deizmus. Jeho názory na náboženstvo sa stali príčinou, že určité jeho diela dala cirkev na index - boli zakázané. V roku 1829 bol zvolený za riadneho člena Francúzskej akadémie. Stal sa aj ministrom zahraničných vecí v období od 24. februára 1848 do 11. mája 1848. Okrem tohto krátkeho obdobia v ministerskom kresle bol viacero volebných období poslancom v Národnom zhromaždení za svoj rodný kraj Mâcon, no do vyššej politiky nezasiahol. Medzi rokmi 1820 - 1830 bol pracovníkom talianskeho veľvyslanectva vo Francúzsku.
Dielo
upraviťJeho diela a tiež dramatizované poémy a veršované romány(Jocelyn a pád anjela) sú zhromaždené do „Les Oeuvres poètiques“ v knižnici „La Pléiade“ vydavateľstva „Gallimard“.
Poézia
upraviť- 1820 - Méditations poétiques (1820) dont "Le Lac" et "L'Isolement"
- 1823 - La Mort de Socrate (1823)
- 1823 - Nouvelles Méditations poétiques (1823) dont "La Solitude" et "Les Préludes" (ce dernier poème fut mis en musique par Franz Liszt)
- 1825 - Le Dernier Chant du pèlerinage d'Harold (1825)
- 1825 - Epîtres (1825)
- 1830 - Harmonies poétiques et religieuses (1830) dont "Milly, ou la Terre natale"
- 1839 - Recueillements poétiques (1839)
- 1856 - Le Désert, ou l'Immatérialité de Dieu (1856)
- 1857 - La Vigne et la Maison (1857)
Romány v próze
upraviť- 1849 - Raphaël
- 1849 - Graziella
- 1851 - Le Tailleur de pierre de Saint-Point
- 1851 - Geneviève, histoire d'une servante
- 1863 - Fior d'Aliza
- 1867 - Antoniella
Epopeje a veršované romány
upraviťDráma
upraviť- 1813 - Médée , publié en 1873
- 1818 - Saül (écrit en 1818 mais publié en 1861)
- 1850 - Toussaint Louverture
Historické diela
upraviť- 1847 - Histoire des Girondins
- 1851 - Histoire de la Restauration, en huit volumes
- 1853 - Histoire des Constituants
- 1853 - 1854 - Histoire de la Turquie (1853-1854), ce livre contient une Vie de Mahomet
- 1855 - Histoire de la Russie
Memoáre, autobiografie a cestopisy
upraviť- 1835 - Voyage en Orient
- 1848 - Trois Mois au pouvoir
- 1848 - Histoire de la révolution de 1848
- 1849 - Confidences contenant le récit de Graziella
- 1851 - Nouvelles Confidences contenant le poème des Visions
- 1850 - Nouveau Voyage en Orient
- 1870 - Mémoires inédits
Životopisy
upraviť- Le Civilisateur, Histoire de l'humanité par les grands hommes, tri diely:
- 1852 : "Jeanne d'Arc", "Homère", "Bernard de Palissy", "Christophe Colomb", "Cicéron", "Gutemberg" ;
- 1853 "Héloïse", "Fénelon", "Socrate", "Nelson", "Rustem", "Jacquard", "Cromwell" (Première et Deuxième Parties) ;
- 1854 "Cromwell" (Troisième Partie), "Guillaume Tell", "Bossuet", "Milton", "Antar", "Mad. de Sévigné")
Rôzne texty
upraviťIné projekty
upraviť- Wikicitáty ponúkajú citáty od alebo o Alphonse de Lamartine
- Commons ponúka multimediálne súbory na tému Alphonse de Lamartine
Zdroj
upraviť- Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Alphonse de Lamartine na francúzskej Wikipédii.
- Encyklopédia Larousse
Predchodca Pierre Daru |
Kreslo 7 Francúzska akadémia 1829–1869 |
Nástupca Émile Ollivier |