Ankilosauri
Ankilosauri | |
---|---|
![]() | |
Restauracija nodosaurida Edmontonia rugosidens | |
Status zaštite | |
![]() Status zaštite: Izumrli ({{{kada}}}) (IUCN 3.1) | |
Naučna klasifikacija | |
Carstvo: | Animalia |
Koljeno: | Chordata |
Razred: | Reptilia |
Nadred: | Dinosauria |
Red: | †Ornithischia |
Podred: | †Thyreophora |
Infrared: | †Ankylosauria Osborn, 1923. |
Ankilosauri (lat. Ankylosauria) su grupa dinosaura biljoždera iz reda Ornithischia. U ovu grupu spada velika većina dinosaura sa štitom u obliku koštanih osteoderma. Ankilosauri su bili teško građeni četveronošci sa kratkim i snažnim udovima. Prvi put su se pojavili u periodu rane jure u Kini i preživjeli su do kraja perioda krede. Pronađeni su na svakom kontinentu osim u Africi. Prvi dinosaur ikada otkriven na Antarktici bio je ankilosaur Antarctopelta, čiji su fosilni ostaci pronađeni na Rossovom otoku 1986. godine.
Ankilosaure je prvi opisao Henry Fairfield Osborn 1923. godine.[1] U sustavu znanstvene klasifikacije, ova grupa se obično smatra podredom ili infraredom. Nalazi se u grupi Thyreophora, u koju još spadaju i stegosauri, oklopni dinosauri poznati po pločama i bodljama na leđima.
Ankylosauria se dijeli na dvije porodice, Nodosauridae (nodosauride) i Ankylosauridae (ankilosauride). Velika razlika između ove dvije porodice je da je većina ankilosaurida (osim "polakanata") imala koštanu toljagu na kraju repa, dok ju nodosauridi nisu imali.
Nodosauridi su imali uske glave i često su imali velike bodlje na tijelu. U ovu porodicu tradicionalno spadaju Nodosaurus, Edmontonia i Sauropelta.
Polakanti, osrednja grupa koja se ponekada svrstava u vlastitu porodicu, nekada su se svrstavali u Nodosauridae, zbog toga što nisu imali toljagu na repu. Nedavno je otkriveno da su bili srodniji ankilosauridima i da, prema većini kladističkih definicija, oni i jesu pripadnici te porodice. U polakante spadaju, između ostalih, Hylaeosaurus, Polacanthus i Mymoorapelta. Mišljenja o ovoj grupi variraju od toga da pripadaju vlastitoj porodici, Polacanthidae,[2] različitoj od ostale dvije, do toga da su potporodica u Ankylosauridae.
Tradicionalni ankilosauridi potiču iz perioda kasne krede. Oni su imali mnogo šira tijela i imali su čak i okoštale očne kapke. Veliku toljagu na kraju njihovog repa možda su koristili u odbrani (zamahivali njome prema grabežljivcima) ili u udvaranju partneru. U ovu porodicu spadaju Ankylosaurus, Euoplocephalus i Pinacosaurus.
Godine 1997. Carpenter je definirao kladus Ankylosauria kao sve tireofore srodnije Ankylosaurusu nego Stegosaurusu (definicija koju danas slijedi većina paleontologa, uključujući i Serenoa, 2005.). Na osnovu ove definicje primitivni oklopljeni dinosaur Scelidosaurus, koji je samo neznatno srodniji ankilosauridima nego stegosauridima, je faktički pripadnik Ankylosauria. Po otkriću Bienosaurusa, Dong Zhiming (2001.) je uspostavio porodicu Scelidosauridae za oba ova primitivna ankilosaura.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/3/39/Minmi_model_Canberra_email.jpg/240px-Minmi_model_Canberra_email.jpg)
Pojednostavljena verzija jedne od mogućih klasifikacija:
- Red Ornithischia
- Podred Thyreophora
- Infrared Ankylosauria
- Porodica Scelidosauridae
- Antarctopelta
- Minmi
- Porodica Ankylosauridae
- Potporodica Ankylosaurinae
- Potporodica Polacanthinae (?)
- Porodica Nodosauridae
- Infrared Ankylosauria
- Podred Thyreophora
U znanstvenoj literaturi dokumentiran je i mogući fosil ankilosaura koji je najvjerojatnije bio u stadiju mladunca.[3]
- ↑ Osborn, H. F. (1923). "Two Lower Cretaceous dinosaurs of Mongolia." American Museum Novitates", 95: 1–10.[1]
- ↑ Carpenter K (2001). „Phylogenetic analysis of the Ankylosauria”. u: Carpenter, Kenneth(ed). The Armored Dinosaurs. Indiana University Press. str. 455–484. ISBN 978-0-253-33964-5.
- ↑ Tanke, D.H. and Brett-Surman, M.K. 2001. Evidence of Hatchling and Nestling-Size Hadrosaurs (Reptilia:Ornithischia) from Dinosaur Provincial Park (Dinosaur Park Formation: Campanian), Alberta, Canada. pp. 206-218. In: Mesozoic Vertebrate Life—New Research Inspired by the Paleontology of Philip J. Currie. Edited by D.H. Tanke and K. Carpenter. Indiana University Press: Bloomington. xviii + 577 pp.
- Ankylosauria na DinoData