Липиодол
Пређи на навигацију
Пређи на претрагу
Клинички подаци | |
---|---|
АХФС/Другс.цом | Монографија |
Идентификатори | |
ЦАС број | 8008-53-5 |
АТЦ код | није додељен |
ДругБанк | ДБ00965 |
ЦхЕМБЛ[1] | ЦХЕМБЛ1201458 ![]() |
Хемијски подаци | |
Формула | ? |
Физички подаци | |
Тачка кључања | 125 °Ц (257 °Ф) |
Фармакокинетички подаци | |
Излучивање | Ренално |
Фармакоинформациони подаци | |
Трудноћа | ? |
Правни статус | |
Начин примене | Интралyмпхатиц |
Липиодол је радио-непрозирни контрастни агенс који се примењује путем ињекције. Он се састоји од јода у комбинацији са етил естерима масних киселина уља мака, првенствено етил монојодостеарат и етил дијодостеарат. Прецизна структура није позната.[2][3][4][5][6]
Референце
[уреди | уреди извор]- ↑ Гаултон А, Беллис Љ, Бенто АП, Цхамберс Ј, Давиес M, Херсеy А, Лигхт Y, МцГлинцхеy С, Мицхаловицх D, Ал-Лазикани Б, Оверингтон ЈП. (2012). „ЦхЕМБЛ: а ларге-сцале биоацтивитy датабасе фор друг дисцоверy”. Нуцлеиц Ацидс Рес 40 (Датабасе иссуе): Д1100-7. ДОИ:10.1093/nar/gkr777. ПМИД 21948594.
- ↑ http://www.cancer.gov/Templates/drugdictionary.aspx?CdrID=355795
- ↑ Нелсон РЦ: Тецхниqуес фор цомпутед томограпхy оф тхе ливер. Радиол Цлин Нортх Ам. 1991 Нов;29(6):1199-212. ПМИД 1947041
- ↑ Хамм Б, Wолф КЈ: Цонтраст материал фор цомпутед томограпхy анд магнетиц ресонанце имагинг оф тхе гастроинтестинал трацт. Цурр Опин Радиол. 1991 Јун;3(3):474-82. ПМИД 1859783
- ↑ Кноx C, Лаw V, Јеwисон Т, Лиу П, Лy С, Фролкис А, Пон А, Банцо К, Мак C, Невеу V, Дјоумбоу Y, Еиснер Р, Гуо АЦ, Wисхарт ДС (2011). „ДругБанк 3.0: а цомпрехенсиве ресоурце фор омицс ресеарцх он другс”. Нуцлеиц Ацидс Рес. 39 (Датабасе иссуе): Д1035-41. ДОИ:10.1093/nar/gkq1126. ПМЦ 3013709. ПМИД 21059682.
- ↑ Давид С. Wисхарт, Цраиг Кноx, Ан Цхи Гуо, Деан Цхенг, Савита Схривастава, Дан Тзур, Бијаyа Гаутам, анд Муртаза Хассанали (2008). „ДругБанк: а кноwледгебасе фор другс, друг ацтионс анд друг таргетс”. Нуцлеиц Ацидс Рес 36 (Датабасе иссуе): Д901-6. ДОИ:10.1093/nar/gkm958. ПМЦ 2238889. ПМИД 18048412.
Литература
[уреди | уреди извор]- Хардман ЈГ, Лимбирд ЛЕ, Гилман АГ. (2001). Гоодман & Гилман'с Тхе Пхармацологицал Басис оф Тхерапеутицс (10 изд.). Неw Yорк: МцГраw-Хилл. ДОИ:10.1036/0071422803. ИСБН 0-07-135469-7.
- Тхомас L. Лемке, Давид А. Wиллиамс, ур. (2007). Фоyе'с Принциплес оф Медицинал Цхемистрy (6 изд.). Балтиморе: Липпинцотт Wилламс & Wилкинс. ИСБН 0-7817-6879-9.