Franz Lehár
Franz Lehár | |
![]() | |
Date personale | |
---|---|
Născut | [1][2][3][4] ![]() Komárom, Komárom-Esztergom, Ungaria ![]() |
Decedat | (78 de ani)[1][2][3][5] ![]() Bad Ischl, Zonele aliate de ocupație din Austria[6][7] ![]() |
Înmormântat | Friedhof Bad Ischl[*] ![]() |
Părinți | Franz Lehár sen.[*] ![]() |
Frați și surori | Antal Lehár ![]() |
Căsătorit cu | Sophie Lehár[*] ![]() |
Cetățenie | ![]() ![]() ![]() ![]() |
Ocupație | compozitor dirijor autor compozitor de operetă[*] ![]() |
Limbi vorbite | limba maghiară[8] ![]() |
Studii | Pražská konzervatoř[*] ![]() |
Gen muzical | operă operetă ![]() |
Instrument(e) | vioară ![]() |
Premii | Ehrenring der Stadt Wien[*] Corvin-koszorú[*] Goethe-Medaille für Kunst und Wissenschaft[*] () ![]() |
Discografie | |
Înregistrări notabile | Văduva veselă Țara surâsului Der Zarewitsch[*] Der Graf von Luxemburg[*] Giuditta[*] ![]() |
Semnătură | |
![]() | |
Modifică date / text ![]() |
Franz Lehár (n. , Komárom, Komárom-Esztergom, Ungaria – d. , Bad Ischl, Zonele aliate de ocupație din Austria) a fost un compozitor austriac de origine maghiară.
Date biografice
[modificare | modificare sursă]Franz Lehár s-a născut în orășelul Komárno, aflat pe atunci în Austro-Ungaria. Prima sa compoziție a făcut-o la vârsta de 11 ani. A urmat studiile muzicale la Conservatorul din Praga, sub îndrumarea lui Antonin Dvorak.[9]
În anul 1902 a devenit dirijorul teatrului de operetă din Viena[10] și și-a început activitatea de creație. În căutarea unui drum propriu, Lehár a compus vestitul vals "Aur și argint" care i-a adus primul succes.[11]
În anul 1902 a intrat în posesia primului său libret de operetă "Fetițele vieneze" scris de Emil Norini. Tot atunci a făcut cunoștință cu celebrul regizor și libretist Victor Léon colaborând cu el la realizarea și montarea mai multor operete.
Prima operetă de mare succes a fost "Văduva veselă" compusă în anul 1905,[12] urmată de peste 30 de operete dintre care amintim: "Bărbatul cu trei neveste" (1908), "Contele de Luxemburg" (1909), "Dragoste de țigan" (1910), "Eva"(1911), "În sfârșit singuri" (1914), "Mazurca albastră" (1920), "Fraschita" (1922), "Primăvară" (1922), "Clo-Clo" (1923), "Paganini" (1925), "Țareviciul" (1927), "Frederica" (1928), Țara surâsului (1929) etc.
Reformator al operetei, Lehár devine întemeietorul noului curent, înviorând acest gen care decăzuse la finele secolului al XIX-lea.
A supraviețuit celui de al Doilea Război Mondial, murind în landul Austria de Sus, de sub ocupație aliată americană.
Lucrări
[modificare | modificare sursă]Acest articol are nevoie de ajutorul dumneavoastră. Puteți contribui la dezvoltarea și îmbunătățirea lui apăsând butonul Modificare. |
Galerie de imagini
[modificare | modificare sursă]-
Monument dedicat lui Franz Lehár în Parcul „Stadtpark” din Viena
Note
[modificare | modificare sursă]- ^ a b c d „Franz Lehár”, Gemeinsame Normdatei, accesat în
- ^ a b c d Autoritatea BnF, accesat în
- ^ a b c d „Franz Lehár”, Internet Movie Database, accesat în
- ^ a b Franz Lehar, Encyclopædia Britannica Online, accesat în
- ^ a b http://www.britannica.com/EBchecked/topic/335162/Franz-Lehar Lipsește sau este vid:
|title=
(ajutor) - ^ „Franz Lehár”, Gemeinsame Normdatei, accesat în
- ^ Archivio Storico Ricordi, accesat în
- ^ CONOR[*] Verificați valoarea
|titlelink=
(ajutor) - ^ Daria Klimentova (), Daria Klimentova - The Agony and the Ecstasy (în engleză), Metro Publishing
- ^ John H Evans (), We Sang and Whistled Then: The Glory Years of the American Popular Song (în engleză), Xlibris Corporation
- ^ John Kenrick (), Musical Theatre: A History (în engleză), Bloomsbury Publishing, p. 94
- ^ Betsy Schwarm (), Classical Music Insights: Understanding and Enjoying Great Music (în engleză), Trafford Publishing, p. 275