Lector universitar
Acest articol sau secțiune nu reprezintă viziunea în care este perceput acesta la nivel mondial. Vă rugăm îmbunătățiți acest articol sau discutați acest aspect pe pagina de discuție. |
Lector universitar este o funcție didactică în învățământul superior din România, superioară celei de Asistent universitar și inferioară celei de Conferențiar universitar.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/04/Bundesarchiv_B_145_Bild-F079042-0031%2C_Duisburg%2C_Gymnasium.jpg/228px-Bundesarchiv_B_145_Bild-F079042-0031%2C_Duisburg%2C_Gymnasium.jpg)
În învățământul superior medical și tehnic îi corespunde funcția de Șef de lucrări. În cercetare, se echivalează cu funcția de Cercetător științific gradul III.[1]
Condiții pentru ocuparea funcției
modificareFuncția de Lector universitar se ocupă prin concurs. Candidații trebuie să îndeplinească o serie de condiții minime, care sunt, potrivit legii:
Activități desfășurate
modificareLectorul universitar desfășoară activități didactice și de cercetare, potrivit statului de funcții.
Norma didactică a unui lector universitar este de 12 ore convenționale, din care cel puțin 2 activități de predare și poate cuprinde:
- activități de predare;
- activități de seminar, lucrări practice și de laborator, îndrumare de proiecte de an;
- îndrumarea elaborării lucrărilor de licență;
- îndrumarea elaborării disertațiilor de master;
- îndrumarea elaborării tezelor de doctorat (în cazul deținerii abilitării);
- alte activități didactice, practice și de cercetare științifică înscrise în planurile de învățământ;
- conducerea activităților didactico-artistice sau sportive;
- activități de evaluare;
- tutorat, consultații, îndrumarea cercurilor științifice studențești, a studenților în cadrul sistemului de credite transferabile;
- participarea la consilii și în comisii în interesul învățământului.[3]