bane
Norsk
Substantiv
bane m (bokmål/nynorsk), c (riksmål)
- Fastsatt rute for noe.
- Idrettsplass, område for utøvelse av sport.
- (fysikk) Den ruten et legeme følger, gitt av fysikkens lover; både om himmellegers og andre legemers bevegelser.
Grammatikk
Bøyning (regelrett substantiv hankjønn) | ||||
---|---|---|---|---|
Entall | Flertall | | ||
Ubestemt | Bestemt | Ubestemt | Bestemt | |
ein bane | banen | banar | banane | (nynorsk) |
bane | banen | baner | banene | (bokmål/riksmål) |
For genitiv av substantiv, se eieform. |
Synonymer
Oversettelser
fysikk
Substantiv 2
bane m (bokmål/nynorsk), c (riksmål)
- Død, dødsfall, det at en dør.
- Det som feller en og forårsaker dødsfallet, gjør at en dør
Etymologi
Avledede termer
Grammatikk
Bøyning (regelrett substantiv hankjønn) | ||||
---|---|---|---|---|
Entall | Flertall | | ||
Ubestemt | Bestemt | Ubestemt | Bestemt | |
ein bane | banen | banar | banane | (nynorsk) |
bane | banen | baner | banene | (bokmål/riksmål) |
For genitiv av substantiv, se eieform. |