Westminster-modellen
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/e/e4/Houses.of.parliament.overall.arp.jpg/250px-Houses.of.parliament.overall.arp.jpg)
Westminster-modellen er en parlamentarisk styreform basert på Storbritannias politiske system. Modellen har sitt navn fra Palace of Westminster, parlamentsbygningen i London. Modellen benyttes i en rekke tidligere britiske kolonier – som Canada, Australia, Jamaica, Malaysia og India – og i andre stater som Irland. Modellen innebærer et sett prosedyrer for organisering av en lovgivende forsamling. Selv om Westminster-modellen er et parlamentarisk system, finnes det mange parlamentariske stater hvor de parlamentariske prosedyrene skiller seg betydelig fra Westminster-modellen.
Westminster-modellen blir også ofte benevnt som majoritetsmodellen. Statsviteren Arend Lijphart skiller denne modellen på den ene siden og konsosierte demokratier/konsensusmodellen på den andre. Westminster-/majoritetsmodellen har i sin idealform følgende åtte kjennetegn:[1]
- At den utøvende makten er konsentrert i regjeringer som er utgått av ett parti – og dette partiet har flertall i parlamentet.
- En sammensmeltning av parlamentarisk makt i en regjering som – fordi den har utgått av et flertallsparti – også kontrollerer den folkevalgte forsamling.
- Ett asymmetrisk tokammersystem eller (helst) et ettkammersystem uten særlig innslag av maktdeling (et eventuelt overhus – som i Storbritannia har altså liten eller ingen makt).
- Et topartisystem (i realiteten er det ofte noen mindre partier, men de to største dominerer; Storbritannias politiske system har en tendens til bli et tre-partisystem bestående av Arbeiderpartiet, De konservative og Liberaldemokratene).
- Et endimensjonalt partisystem der den politiske kamp konsentreres om ett saksområde, for eksempel økonomisk politikk.
- En valgordning med flertallsvalg i enmannskretser.
- En enhetlig og sentralisert statsmakt.
- Et system uten formelle konstitusjonelle begrensninger på regjeringens makt.
Referanser
[rediger | rediger kilde]- ^ «The Westminster System - Public Service Commission» Arkivert 20. mars 2020 hos Wayback Machine., Psc.nsw.gov.au.
Litteratur
[rediger | rediger kilde]- Heidar, Knut og Berntzen, Einar (1998): Vesteuropeisk politikk : partier, regjeringsmakt, styreform. Systematisk komparasjon av organiseringene av Europas parlamentariske systemer etter et Rokkan-skjema. Universtitetforlaget, ISBN 82-00-42711-0
- Lijphart, Arend (1999): Patterns of Democracy: Government Forms and Performance in Thirty-Six Countries. Yale University Press, ISBN 0-300-07893-5, h., ISBN 0-300-07894-3, ib.
Se også
[rediger | rediger kilde]Eksterne lenker
[rediger | rediger kilde]- How the Westminster parliamentary system was exported around the world, University of Cambridge.
- Module on Parliamentary Democracy, Commonwealth Parliamentary Association.